Номер провадження: 11-сс/813/697/20
Номер справи місцевого суду: 522/3873/20 1-кс/522/4210/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06 березня 2020 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області розглянути клопотання щодо надання інформації про стан та порядок проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001180, внесеного до ЄРДР 13.02.2014 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого Приморського районного суду м. Одеси, від 06 березня 2020 року, було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розглянути клопотання щодо надання інформації про стан та порядок проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001180, внесеного до ЄРДР 13.02.2014 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність слідчого, яке не може бути предметом оскарження в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржена ухвала є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ст. 220, п.1) ч.1 ст. 303 КПК України.

Зокрема апелянт вказує, що до теперішнього часу слідчим не розглянуто клопотання №195/20 від 17.02.2020 р. щодо надання інформації про стан та порядок проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001180 від 13.02.2014 року по ст. 356 КК України, відповідно до вимог ст.220 КПК України.

У зв`язку з викладеним просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06 березня 2020 року, і постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги в Приморському районному суді м. Одеси.

Позиції учасників судового розгляду.
Від адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , надійшло письмове клопотання про здійснення судового провадження за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_8 просив розглядати апеляційну скаргу захисника без його участі в порядку письмового провадження.

Стаття 406 ч.1 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Мотиви апеляційного суду.
Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування, з огляду на наступне.

17 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_6 , яка в цьому кримінальному провадженні відповідно до доручення Одеського місцевого ЦБВПД № 352, від 22.05.2019 року, представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 , направила слідчому клопотання №195/20, від 17.02.2020 року, про надання інформації про стан та порядок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001180, внесеному до ЄРДР 13.02.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та видачу певних процесуальних документів.

В скарзі, поданій до слідчого судді, та в апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_6 , зазначає, що всупереч вимогам ст. 220 КПК України, вона не отримала від слідчого повідомлень про результати розгляду клопотання.

Вважає таку бездіяльність слідчого протиправною, при цьому посилається на положення ст. 220 та п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України і просить зобов`язати слідчого Приморського ВП ГУНП в Одеській області розглянути її клопотання №195/20 від 17.02.2020 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Проте з такими твердження апелянта суд апеляційної інстанції не може погодитись і розцінює їх як такі, що ґрунтуються на власному довільному тлумаченні положень кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого та представника потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, що заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлена в нормах кримінального права.

Положення ч.1 ст. 24 КПК України передбачають, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора має відбуватись з дотриманням певних умов чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

В ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора та слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Бездіяльність, яка полягає в невчиненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 220 КПК України у слідчого або прокурора виникає обов`язок розглянути та прийняти відповідне процесуальне рішення не за будь-яким клопотанням, а за клопотанням про виконання процесуальних дій.

Надання слідчим інформації про хід досудового розслідування не є процесуальною дією, оскільки процесуальні дії це передбачені, зокрема, главами 20 і 21 КПК України слідчі (розшукові) дії, у тому числі негласні, а також деякі інші процесуальні дії, які передбачені КПК України та вчиняються у передбаченій КПК України процесуальній формі, підлягають фіксуванню, передбачений строк їх виконання, тощо.

КПК України не виділяє надання інформації про хід досудового розслідування та видачі певних процесуальних документів, як процесуальні дії, у зв`язку з чим у слідчого або прокурора не виникає обов`язку розглядати такі клопотання та приймати відповідні процесуальні рішення в порядку ст. 220 КПК України або надавати в усній чи письмовій формі потерпілому інформацію про хід досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи, що зазначена в скарзі ОСОБА_6 , бездіяльність слідчого не характеризується такою ознакою, як обов`язок слідчого або прокурора вчинити певну процесуальну дію, така бездіяльність не підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим висновки слідчого судді є законними та обґрунтованими.

Водночас кримінальний процесуальний закон наділяє потерпілого правом в будь-який час звернутись з клопотанням до слідчого про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та наділений правом ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій, шляхом подання відповідних клопотань і у випадку не розгляду таких клопотань або відмови в їх задоволенні, такі рішення і бездіяльність слідчого або прокурора є предметом оскарження в порядку п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України встановлені певні види бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя не розглядає по суті скарги, зумовлені бездіяльністю, оскарження якої ст. 303 КПК України не передбачено.

Враховуючи вимоги ст. 304 КПК України, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо прийнятності скарги ОСОБА_6 , які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не виявлено, тому ухвала слідчого судді не підлягає скасуванню, а відтак в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06 березня 2020 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області розглянути клопотання щодо надання інформації про стан та порядок проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001180, внесеного до ЄРДР 13.02.2014 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3