ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/1308/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/818/360/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.537 КК України
УХВАЛА
Іменем України

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2019 відносно ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова задоволено подання начальника Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області. Скасовано ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року та направлено його на відбування покарання за вироком суду у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Приймаючи вказане рішення районний суд послався на те, що засудженим без поважних причин було порушено обов`язки, встановлені відносно нього вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 щодо періодичного реєстрування у органу з питань пробації.
Засуджений у поданій апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду скасувати. Так, він пояснив, що не мав зловмісного наміру ухилятися від явки на реєстрацію до Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав рішення районного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно ч.1 ст.404КПКУкраїни суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з ухвали суду, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.05.2017 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.157, ч. 1 ст. 70 КК УКраїни до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 2 ст.76 КК України на засудженого покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З 30.06.2017 року ОСОБА_8 перебуває на обліку в Новобаварськом районному відділі філії ДУ «Центру пробації» в Харківській області, в цей же день засудженому роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням та обов`язки, покладені на нього судом, про що їм надано відповідну розписку. Постановою інспектора від 30.06.2017 року встановлено день явки на реєстрацію до центру пробації - третій вівторок кожного місяця, а постановою від 18.07.2017 - третій понеділок кожного місяця, з чим ОСОБА_8 був ознайомлений під підпис.
14.08.2017 засуджений перетнув державний кордон України без дозволу органу пробації, за що до нього 21.08.2017 було застосоване попередження.
20.08.2018, 17.09.2018, 16.10.2018, 19.11.2018, 17.12.2018, 21.01.2018, 18.02.2018 ОСОБА_8 , не прибував на відмітку до органу пробації. Проте, як було встановлено, з 25.07.2018 по 29.12.2018 ОСОБА_8 перебував під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
За неявки 21.01.2018, 18.02.2018 до засудженого 06.03.2019 застосоване письмове попередження. 25.03.2019 встановлено, що ОСОБА_8 змінив місце реєстрації, про що не повідомив уповноважений орган з питань пробації.
Так, ч.2 ст.78 КК України встановлює, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з вказаної норми закону достатньо невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Діючим законодавством регламентовані дії органу пробації в разі порушення засудженим умов покарання з випробуванням.
Так, ч.1 ст.166 КВК Українизазначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.2 ст.57 КВК України, з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.
Відсутність документів, які б підтверджували поважність неявки, засудженого в матеріалах провадження відсутні, що свідчить про відсутність таких причин.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що висновки суду підтверджуються фактичним обставинам кримінального провадження.
Аргументацію засудженого про те, що він був не обізнаний про необхідність явки на відмітку після звільнення з місць попереднього ув`язнення і ніколи свідомо не ухилявся від виконання обов`язків, колегія суддів розцінює як надуманою оскільки ОСОБА_8 був обізнаний під розпис з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язки, покладені на нього судом.
Все вищенаведене, за переконанням колегії суддів, спростовує апеляційні доводи засудженого і свідчать про правильність судового рішення ухваленого судом першої інстанції.
Враховуючи, що колегією суддів не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення передбачені ст.ст.408, 409 КПК України колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407-409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 12.07.2019 відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді