Справа № 357/924/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0002966 від 10 жовтня 2019 року, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

за ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:
згідно ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що за¬тверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, зокрема, метадону (фенадону), який включений до списку №1 таблиці №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме:

- культивування рослин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»);

- у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»);

- у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»);

Однак, в порушення зазначених вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» ОСОБА_4 10 жовтня 2019 року близько 09:15 год., знаходячись неподалік будинку № 33 по вулиці Лазаретній в місті Біла Церква Київської області, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорони здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав - знайшов на землі целофановий пакунок з вмістом чотирьох таблеток білого кольору.

ОСОБА_4 , по кольору, запаху та зовнішньому вигляду зрозумів, що знайдені ним таблетки є наркотичним засобом - метадон (фенадон), після чого поклав чотири таблетки білого кольору до лівої кишені куртки та незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

10 жовтня 2019 року близько 09:30 год. ОСОБА_4 , проходячи поруч з будинком № 65 по вулиці Лазаретній в місті Біла Церква Київської області, був зупинений працівниками Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква для перевірки на наявність заборонених речей. В подальшому, в ході проведення особистого обшуку, у лівій кишені куртки, у якій був одягнутий ОСОБА_4 , виявлено та в подальшому вилучено чотири таблетки білого кольору, одна з таблеток містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса якого в таблетці становить 0,023 г. В трьох таблетках білого кольору, наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів не виявлено.

Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

27 січня 2020 року у м. Біла Церква між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена Угода про визнання винуватості.

За її умовами: ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 309 КК України; сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі із звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком один рік і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Перед затвердженням Угоди про визнання винуватості від 27 січня 2020 року, судом виконані вимоги ч. 4 ст. 474 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні, ОСОБА_4 підтвердив, що цілком розуміє що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угод; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевірив Угоду про визнання винуватості від 27 січня 2020 року на відповідність вимогам КПК України та закону та дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, покарання визначене в ній відповідає КК України, її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права,свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, немає, а ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за нею зобов`язань.

Таким чином, суд вважає, що Угоду про визнання винуватості від 27 січня 2020 року належить затвердити і ОСОБА_4 належить призначити покарання у виді позбавлення волі тривалістю один рік із звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком один рік і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ, а саме метадон (фенадон), маса якого в речовині становить 0,023 г., який знаходиться у спеціальному пакеті експертної служби № 0009105 , суд вважає за необхідне знищити.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, витрати на проведення експертизи у розмірі 1 256,08 грн. належить стягнути із ОСОБА_4 .

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:
затвердити Угоду про визнання винуватості від 27 січня 2020 року укладену в м. Біла Церква між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002966 від 10 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на залучення експерта на користь держави у розмірі 1 256,08 грн.

Речовий доказ, а саме метадон (фенадон), маса якого в речовині становить 0,023 г., який знаходиться у спеціальному пакеті експертної служби № 0009105 , - знищити.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду,через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, обвинуваченим і захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області