ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/112/20 Номер провадження 11-сс/814/97/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 січня 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою клопотання слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області задоволено. Накладено арешт на ємкість з дизельним паливом об`ємом 2555,24 л та ємкість зі скрапленим газом об`ємом 5089,55 л, які належать ТОВ «Люкспромгаз» з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та залишено їх на території ТОВ «Люкспромгаз» (м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39 Полтавської області).

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя врахував, що вилучені ємкості з паливно-мастильними матеріалами можуть бути знаряддям вчинення злочину, а отже, мати значення речового доказу, а тому з метою його збереження відповідно до ч.2 ст.170 КПК України доцільним вважав накладення на них арешту.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та винести нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав у повному обсязі подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора ОСОБА_6 , проти задоволення апеляційної скарги, який пояснив, що в м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 39 Полтавської області на території ТОВ «Люкспромгаз» відбувається реалізація паливно-мастильних матеріалів без відповідних на це документів, а саме без акту вводу в експлуатацію даного об`єкту, крім того що територія ТОВ «Люкспромгаз» за адресою: м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 39 розташована між жилими будинками, що становить небезпеку для оточуючих, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04.01.2020 до Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що в м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 39 Полтавської області на території ТОВ «Люкспромгаз» відбувається реалізація паливно-мастильних матеріалів без відповідних на це документів.

За даним фактом слідчим СВ Кобеляцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000031 від 04.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

04.01.2020 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено ємкість з дизельним паливом об`ємом 2555,24 л та ємкість зі скрапленим газом об`ємом 5089,55 л.

Постановою слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 04.01.2020 ємкість з дизельним паливом об`ємом 2555,24 л та ємкість зі скрапленим газом об`ємом 5089,55 л визнані речовими доказами та передані на зберігання ТОВ «Люкспрогаз».

16 січня 2020 року слідчий Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту. Ухвалою від 17.01.2020 року, керуючись приписами ст. 170 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

На думку колегії суддів таке рішення є вірним.

Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. п.1 ч.2 ст.170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положення ч.10 ст.170 КПК України вказують на те, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону, при вирішенні клопотання про накладення арешту, слідчим суддею дотримано.

З наданих суду матеріалів вбачається, що наведені в клопотанні доводи слідчого про накладення арешту, перевірялись судом першої інстанції.

Досліджуючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні про арешт майна, що в м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 39 Полтавської області на території ТОВ «Люкспромгаз» відбувається реалізація паливно-мастильних матеріалів без відповідних на це документів, а саме без акту вводу в експлуатацію даного об`єкту, а також, що територія ТОВ «Люкспромгаз» за адресою: м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 39 розташована між жилими будинками, що становить небезпеку для оточуючих, та з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність арешту вказаного майна.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З огляду на зміст ст.98 КПК України та враховуючи вказане вище, слідчим 04.01.2020 було винесено постанову, якою вилучені відповідно до протоколу огляду від 04.01.2020 ємкість з дизельним паливом об`ємом 2555,24 л та ємкість зі скрапленим газом об`ємом 5089,55 л, які належать ТОВ «Люкспромгаз», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000031 від 04.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що речі, вилучені в ході огляду, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, що є підставою, згідно ч.3 ст.170 КПК України, для накладення арешту, що вірно встановлено суддею першої інстанції.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Майно вилучене відповідно до протоколу огляду від 04.01.2020 в м. Кобеляки по вул. Михайлівській, 39 Полтавської області на території ТОВ «Люкспромгаз», яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ, в рамках вказаного вище кримінального провадження, а тому всі інші доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону та є обґрунтованою.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 січня 2020 року про арешт майна, без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4