Справа № 216/5659/17
Провадження № 1-кп/216/126/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001382 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2017 року приблизно о 06 годині 25 хвилин у світлий час доби, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідував по проїзній частині дороги вул. Кобилянського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу з боку вул. Пісочна в напрямку пр. Миру, наближаючись до заїзду на АЗС «Укранфта», який розташований ліворуч по ходу його руху.

В цей час по зустрічній смузі руху вул. Кобилянського з боку пр. Миру слідував мотоцикл «VIPER MX200F» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , видимість якого для водія ОСОБА_3 була необмеженою.

В процесі наближення вказаного мотоциклу, водій ОСОБА_3 , маючи намір заїхати на територію АЗС «Укрнафта», не переконався, що його дії будуть безпечними і не створять перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дороги мотоциклу, який рухався у зустрічному напрямку руху, та почав виконувати поворот ліворуч перетинаючи смугу руху мотоцикла, чим порушив правила безпеки дорожнього руху в частині виконання вимог п.п. 1.5., 2.3. б),д), 10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5. Дії … учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;»

- «10.1. Перед… будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- «10.4. … Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам…»;
В даній дорожній обстановці в результаті сукупності вказаних порушень правил безпеки дорожнього руху, ОСОБА_3 своїми односторонніми діями створив небезпечну дорожню обстановку та на проїзній частині дороги вул. Кобилянського в районі заїзду на АЗС «Укрнафта», розташованого навпроти буд. 219 по вул. Кобилянського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, під час виконання повороту ліворуч допустив зіткнення керованого ним автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 з мотоциклом «VIPER MX200F» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок чого останній був травмований.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №1535 від 21.09.2017, потерпілому ОСОБА_6 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лівого колінного суглобу, закритого перелому лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням, відкритого уламкового перелому лівого надколінника, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Між порушенням ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Враховуючи вищевикладене, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 06 серпня 2017 року вранці він керував автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль рухався по вул. Кобилянського з боку вул. Пісочної в напрямку пр. Миру, йому необхідно було повернути на заправку, яка знаходилась ліворуч від нього. У зустрічному напрямку транспорту не було тому він почав виконувати поворот ліворуч. Під час виконання повороту він побачив від перехрестя назустріч рухається мотоцикл, тому він відразу застосував гальмування на якій автомобіль зупинився. Після зупинки автомобіль стояв приблизно 30 секунд, а мотоцикл продовжуючи рух зіткнувся з лівим переднім кутом його автомобіля та після контакту мотоцикл завалився на бік. З моменту виявлення мотоциклу та до моменту зіткнення між ними ніяких транспортних засобів не було. Показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 06.08.2017 року приблизно о 06-25 год. він управляв мотоциклом «VIPER MX200F» р/н НОМЕР_2 та рухався по проїзній частині вул. Кобилянського зі сторони вул. Електроніки в напрямку вул. Пісочна. На мотоциклі вантажу та пасажирів не було, він був у шоломі та рухався зі швидкістю 45-50 км/год. Бачив що попереду зустрічній полосі руху йому назустріч рухався автомобіль ВАЗ 210, буквально за декілька метрів до їхнього роз`їзду даний автомобіль почав повертати на заправку, котра розташована справа по ходу його руху і своїм лівим переднім кутом контактував в ліву сторону його мотоцикла. Маневр автомобіля відбувся раптово і він не встиг застосувати ні гальмування ні відворот. Після зіткнення його викинуло з мотоциклу і він впав на асфальтне покриття. Свідомість він не втрачав та після падіння побачив, що лежить спиною на дорозі, в результаті чого відчув сильну біль в нозі.

Після чого, очевидці ДТП викликали йому швидку медичну допомогу. В подальшому він був госпіталізований до Першої міської лікарні та проходив там стаціонарне лікування, отримав інвалідність та деякий час лікувався амбулаторно у лікарні по місцю проживання.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства письмовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2017 року, схемою та фототаблицею до нього де зафіксовано обставини, за яких 06.08.2017 року відбулося ДТП (а. с. 4-18);

-висновком судово-медичної експертизи № 1535 від 08 вересня 2017 року, згідно якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівого колінного суглоба, закритого перелому лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням, відкритий уламковий перелом лівого наколінника, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби). Дані ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), які могли мати як обмежену так і необмежену травмуючи поверхню, або при ударі о такий предмет, що могло бути при обстановці дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 73-75);

-висновком судової автотехнічної експертизи № 8/10.4/264 від 23 жовтня 2017 року (а.с.92-94), згідно якої в діях ОСОБА_6 з керування мотоциклом «VIPER MX200F» не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, котрі б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням події ДТП, в діях ОСОБА_3 з керування автомобілем «ВАЗ 2101» вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України, котрі б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням події ДТП;

-висновком судової автотехнічної експертизи № 8/10.4/269 від 24 жовтня 2017 року (а.с.98-100), згідно якої в діях ОСОБА_6 з керування мотоциклом «VIPER MX200F» вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України, котрі б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням події ДТП, в діях ОСОБА_3 з керування автомобілем «ВАЗ 2101» вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України, котрі б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням події ДТП;

-висновком судової транспортно трасологічної експертизи № 8/10.4/262 від 18 жовтня 2017 року (а.с.79-82);

-висновком судової автотехнічної експертизи № 8/10.4/261 від 12 жовтня 2017 року (а.с.86-87);

-копіями документів, що підтверджують право ОСОБА_3 на керування автомобілем, а саме посвідченням водія серії НОМЕР_3 .

Вищенаведені докази, у їх сукупності, дають суду підстави вважати вину ОСОБА_3 доказаною, а його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо покарання у вигляді штрафу, щиро розкаявся у вчиненому, провину у вчиненому злочині визнав повністю та просив не позбавляти його прав керування транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_9 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 просив суд при призначенні покарання його підзахисному врахувати його позитивні характеристики, відсутність судимостей, часткове відшкодування шкоди потерпілим і те, що обвинувачений має на утриманні непрацездатну матір.

Потерпілий ОСОБА_6 не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, просив суд задовольнити його цивільний позов повністю та стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

Представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_10 будучи присутнім у судовому засіданні раніше, підтримав думку потерпілого, наполягав на задоволенні цивільного позову в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 підтримав заявлений цивільний позов з урахуванням раніше сплачених обвинуваченим коштів та просив скасувати арешт на мотоцикл накладений ухвалою слідчого судді від 10.08.2017 року.

Відповідно до досудової доповіді на ОСОБА_3 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченого є низькою.
Згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 29.05.2018 року, останні вважають, що виправлення останнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб, за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив злочин невеликої тяжкості з необережності.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, раніше не судимий, злочин вчинив вперше, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно (м.к.п. а.с. 130), не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою та хворіє на онкологічне захворювання (а.с. 138-143), на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебував та не перебуває (м.к.п.а.с. 104, 106), матеріальні збитки потерпілим відшкодовано частково, потерпілі та їх захисники не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховуючи вид та межі покарання, передбачені санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, злочин вчинив вперше, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відділу з питань пробації щодо середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, низького ризику небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для можливого виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 60 000 грн. моральної шкоди та потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 8244 грн. матеріальної шкоди.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 Постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Що стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 у редакції від 26.02.2018 року про стягнення моральної шкоди та потерпілого ОСОБА_7 у редакції від 13.02.2018 року, про стягнення матеріальних збитків, то на думку суду вони підлягають частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_3 , винуватої особи у скоєнні ДТП, на користь потерпілих:

- ОСОБА_6 у розмірі 57000 грн., з розрахунку 60 000 грн. - сума заявлена до стягнення, без урахування суми в розмірі - 3000 грн., яка була відшкодована потерпілому під час судового розгляду;

- ОСОБА_7 4244,33 грн., з розрахунку: (8244 грн. - сума матеріального збитку при ДТП внаслідок пошкодженого мотоцикла) без урахування 4000 грн. відшкодованих під час судового розгляду.

Під час судового розгляду представником потерпілого ОСОБА_8 заявлено клопотання про скасування арешту мотоцикла «VIPER MX200F» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , оскільки в застосуванні арешту автомобіля відпала потреба.
Згідно частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням зокрема обвинуваченого або його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В розумінні статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у обвинуваченого, для забезпечення цивільного позову, стягнення отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в подальшому у застосуванні арешту на мотоцикл відпала потреба, тому подані представником потерпілим клопотання про скасування арешту на транспортний засіб підлягає задоволенню, оскільки існують всі передбачені законом підстави для скасування арешту на майно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1087,57 грн., 494,35 грн., 790,96 грн., 692,09 грн., що разом складає 3064,97 грн.
Долю речових доказів вирішити керуючись ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 не затримувався, відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі3400 грн. (три тисячі чотириста гривень) без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 57000 грн. (п`ятдесят сім тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином в порядку ст. 128 КПК України, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_7 , 4244,33 грн. (чотири тисячі двісті сорок чотири гривень) в рахунок відшкодування матеріальних збитків.
Скасувати арешт на вилучений 06.08.2017 у гр. ОСОБА_7 мотоцикла «VIPER MX200F» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 належить на праві приватної власності останньому.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 на користь держави витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню № 0001382:

-судової автотехнічної експертизи в розмірі 494,35 грн. (чотириста дев`яносто чотири гривень тридцять п`ять копійок) (№8/10.1/261 від 12.10.2017 року);

-судової автотехнічної експертизи в розмірі 790,96 грн. (сімсот дев`яносто гривень дев`яносто шість копійок) (№8/10.1/264 від 23.10.2017 року);

-судової автотехнічної експертизи в розмірі 692,09 грн. (шістсот дев`яносто дві гривень дев`ять копійок) (№8/10.1/297 від 24.10.2017 року);

-судової трасологічної експертизи в розмірі 1087, 57 грн. (одна тисяча вісімдесят сім гривень п`ятдесят сім копійок) (№8/10.4/262 від 18.10.2017 року), всього 3064,97 грн. (три тисячі шістдесят чотири гривень дев`яносто сім копійок).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0001382залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/5659/17 (1-КП/216/126/20).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1