У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2020 Справа №607/5070/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України

- за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 2ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року№ 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно придбав кристалічну речовину з синім відтінком, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року№ 770 (із наступними змінами та доповненнями), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку надалі незаконно перевіз та передав ОСОБА_5 для зберігання з метою збуту по місцю його проживання, а саме у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_8 , 02 липня 2019 року, близько 22.45 год., з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи неподалік ТРЦ «Площа ринок», що по вул. Тарнавського, 34 вм. Тернопіль, маючи в наявності незаконно придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0229 грама, незаконно збув її ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень 00 (нуль) копійок.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_5 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року№ 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, незаконно придбав речовину, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із наступними змінами та доповненнями) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку зберігав без мети збуту за місцем свого проживання у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

23 січня 2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено та яку ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав без мети збуту по місцю свого проживання.

У вчиненні зазначених кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , якому 24 січня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

25 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2020 року у справі № 607/1367/20 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується о 00.00 год. 22 березня 2020 року.

22 березня 2020 року закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження, так як у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, а саме:

1. Долучити до матеріалів кримінального провадження відповіді на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 28.02.2020 року, 03.03.2020 року, 05.03.2020 року та від 06.03.2020 року.

2. Розглянути клопотання про тимчасові доступи до речей і документів, які перебувають на розгляді в слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду, та, у випадку їх задоволення, провести відповідні заходи забезпечення, долучити відповідні матеріали до кримінального провадження, провести їх огляд (аналіз).

3. Розглянути клопотання про примусове відібрання взірців для проведення експертизи, яке перебуває на розгляді в слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду, та, у випадку їх задоволення, провести примусове відібрання зразків папілярних узорів пальців рук і призначити судові дактилоскопічні експертизи. Висновки судових експертиз долучити до матеріалів кримінального провадження.

4. Долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових комп`ютерно-технічних, дактилоскопічних експертиз та експертиз зброї, матеріалів, речовин та виробів, відео-, звукозапису, а також висновок криміналістичного дослідження транспортного засобу, проведення яких призначено та триває.

5. З урахуванням проведених вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, додатково допитати підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

6. Виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальних дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Зазначені процесуальні дії не було проведено раніше, внаслідок складності провадження та в цей час проводилися першочергові, невідкладні слідчі дії для встановлення обставин вчинення злочину, а необхідність у проведенні деяких слідчих дій виникла лише після проведення першочергових та невідкладних слідчих дій.

Метою продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , згідно з вимогами пунктів 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час, з урахуванням положень ст. 178 КПК України, а саме: вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, його майновий стан, в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у продовженні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та ч.2 ст.309 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність вищезазначених ризиків.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються, в тому числі, за ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) застосовується судом як джерело права.

Обґрунтовуючи необхідність продовження підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати, правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України», від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, враховуючи викладені вище обставини, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, маючи паспорт громадянина України для виїзду закордон, що в умовах дії угоди про безвізовий режим, укладеної між Україною та країнами Європейського союзу, дозволяє безперешкодно виїхати за межі України, ОСОБА_5 , розуміючи наслідки, які спричиненні його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, шляхом виїзду за межі України або на територію України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та тривалий час не повертатися до місця постійного проживання.

При вказаних обставинах прокурор в судовому засіданні вважає, що більш м"який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки, не буде достатнім для запобігання вищенаведених наявних ризиків і просить клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, а в задоволенні клопотання захисника підозрюваного та підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов"язаний з позбавленням волі відмовити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просить у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відмовити та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання слідчого заперечив, посилаючись на те, що існування вказаних у клопотанні ризиків належним чином не підтверджене, підтримав клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та просить обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання слідчого, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки учасників розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зоб вязаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаних злочинів підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Крім цього, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів із викладеними у повідомленні про підозру обставинами досліджувалася під час розгляду клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наслідками якого ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року, яка набрала законної сили, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобовязаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Летель проти Франції" від 26.06.1991р. зазначив, що "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув"язнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу". Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув"язнення може бути застосоване.

Так, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ("Лабіта проти Італії" №26772/95).

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії ухвали про тримання під вартою закінчується 22 березня 2020 року, але у кримінальному проваджені слід провести ряд слідчих дій, однак виконати це до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо та те, що у разі не продовження строку тримання підозрюваного під вартою ОСОБА_5 і застосування до нього запобіжного заходу, не пов"язаного з позбавленням волі, як це клопочуть захисник і підозрюваний, враховуючи особу підозрюваного, обставини вчинених кримінальних правопорушень та санкцію кримінальних правопорушень, у яких останній підозрюється, він зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні і, що не виключається, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу, а саме тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є підставне, обґрунтоване і вказані прокурором обставини виправдовують продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Поряд з цим, враховуючи вищевстановлені обставини по розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23 год. 59 хв. 18 травня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 18.05.2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1