Справа № 487/4040/19
Провадження № 1-кс/487/7916/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення
ВСТАНОВИВ:
27.05.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
01.10.2019 року вказану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 26.11.2018 року він звернувся до виконуючого обов`язки директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення прокурором Котовської місцевої прокуратури. Зазначена заява не була внесена до ЄРДР, в зв`язку з чим він звернувся до Заводського районного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.01.2019 року його скарга задоволена, зобов`язано слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві внести в ЄРДР відомості викладені у його заяві відповідно до ч.1 ст.214 КПК України. Постановою слідчого СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 26.04.2019 року закрито кримінальне провадження №00000053. Його як заявника опитано слідчим ОСОБА_5 не було, слідчий передчасно дійшов висновку про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим його постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності заявника та представника суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).
Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.
Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).
Із матеріалів скарги вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00000053.
Слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 26.04.2019 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження за №00000053.
Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.
У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України", розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого.

Що стосується інших вимог заявлених у скарзі, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За такого, слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати органам досудового розслідування, які саме рішення за наслідком вирішення процесуальних питань вони повинні приймати, а тому в задоволенні інших вимог заявлених у скарзі слід відмовити.

Приймаючи до уваги вищевикладене скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 26.04.2019 рокупро закриття кримінального провадження №00000053 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 110, 117, 284, 303-307, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 26.04.2019 року про закриття кримінального провадження №00000053 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1