УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суд м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 06.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів, які містять охоронювану законом таємницю (з можливістю виготовлення копій та вилучити їх), які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київської області, Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (свідоцтво 734), а саме договора купівлі продажу нерухомого майна, де «продавцем» являється ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) з додатками (довіреності, заяви, витяги, свідоцтва, угоди, копії паспортів, ідентифікаційних кодів, рішень про реєстрацію, квитанцій по сплаті податків, довідок або висновок про оцінку вартості нерухомого майна та інші додатки), на наступні об`єкти нерухомості, які посвідченні приватним нотаріусом ОСОБА_7 :

квартира за адресою: АДРЕСА_1 , 12.05.2016 11:45:43, приватний нотаріус ОСОБА_5 , Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл., індексний номер рішення: 2956877.
Також, слідчий просив проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення документів.
Суд визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки слідчим було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів.
Від слідчого до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Згідно ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.
У відповідності до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 06.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Також, обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий зазначав, що ряд фізичних осіб, серед яких ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ), перебуваючи на території Київської області в період 2013-2019 років, в порушення вимог положень Податкового кодексу України, здійснювали систематичний продаж нерухомого майна, у тому числі власного, з метою одержання прибутку без відповідної державної реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності, шляхом приховування об`єкту оподаткування, внаслідок чого ухилилися від сплати податку на доходи фізичних осіб в особливо великому розмірі.

Крім того, слідчий вказує, що в ході розслідування вищевказаного кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), протягом 2013-2016 років здійснювала реалізацію власних квартир у кількості - 26, земельних ділянок 8 та таким чином отримала прибуток, про який не звітувала до податкових органів та відповідно не сплатила з нього податки.

Також слідчий вказував, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), протягом періоду 2013-2016 років, зареєстровано реалізацію 26 квартир, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходяться на території ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », реалізацію 8 земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 за №№: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 .
Окрім цього, слідчий зазначав, що згідно отриманої інформації з мережі Інтернет та зокрема сайту оголошень «ОЛХ», мінімальна вартість однокімнатної квартири у ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » становить близько 35 тисяч доларів США, що орієнтовно у перерахунку на державну валюту України, згідно курсу НБУ станом на липень 2016 року (мінімальне значення 1 долар США = 24,82 грн.) становить 910 000 грн.

Таким чином, слідчий вказував, що попередньо встановлено, що ОСОБА_6 за період 2013-2016 років, реалізувала нерухомого майна більше ніж на 23 млн.грн., з яких не сплатила податок з доходів фізичних осіб
Разом з цим, слідчий зазначав, що ставка податку з доходів фізичних осіб у 2016 році становила 18%, однак ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) при перереєстрації права власності у нотаріуса було сплачено 5%. Отже суму несплаченого податку з доходів фізичної особи слід обраховувати у розмірі 13% (18% - 5%), що в нашому випадку нараховує близько 2,9 млн. грн. та підпадає під диспозицію ст. 212 КК України.

Відповідно до ч. 1 статті 181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Господарського кодексу України (надалі за текстом ГКУ), господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Статтею 42 ГКУ передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 5 ст. 128 ГКУ, громадянин підприємець здійснює свою діяльність на засадах свободи підприємництва та відповідно до принципів, передбачених у статті 44 цього кодексу.

Статтею 44 ГКУ визначено, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Для підприємництва як правової категорії характерна наявність конкретних рис, які розкривають його сутність, а також окреслюють коло суб`єктів та їх правосуб`єктність у сфері приватних і публічних прав та обов`язків. Серед таких ознак є, у тому числі: безпосередність, самостійність, систематичність, легальність, ризиковість та отримання доходу (прибутку).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 № 3 під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Статтею 16 ПКУ визначено обов`язок платника податку стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується IV розділом ПКУ (податок на доходи фізичних осіб), платником податків визначена фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в України, так і іноземні доходи.

Згідно ст. 163 ПКУ, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Таким чином, комплексний аналіз вищевказаних норм дає підстави зробити висновок, що систематична реалізація об`єктів нерухомості є господарською діяльністю, яка здійснюється за КВЕД 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна», а дохід від неї повинен оподатковуватися за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 ПКУ.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 13.03.2018 (справа № 826/13138/15).

Комплекс послідовних цілеспрямованих дій, метою яких є будівництво та подальший продаж низки однотипних об`єктів нерухомості з метою отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька, а відтак вказані операції підлягають оподаткуванню за нормами ст. 177 ПКУ.

Звільняються від оподаткування операції з постачання житла, крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено пп. 197.1.14 ст. 197 Податкового кодексу України.

У цьому підпункті перше постачання житла (об`єкта житлового фонду) означає: а) першу передачу готового новозбудованого житла (об`єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника; б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об`єкта житлового фонду) покупцю, який є особою, іншою, ніж власник такого об`єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв`язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.

У зв`язка з чим слідчий зазначав, що у ході здійснення досудового розслідування проведено огляд інформаційної бази даних АІС «Податковий блок», за результатами якого встановлено, що ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) не зареєстрована, як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) чи будь-якою іншою адресою з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 Податкового кодексу України.

Також, слідчий вказував, що відсутні будь-які відомості про подання ОСОБА_6 декларації про майновий стан і доходи фізичної особи.
Окрім того, слідчий вказував, що згідно отриманого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, договора купівлі - продажу об`єктів нерухомості, які належали ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) засвідчував приватний нотаріус Київської області, Броварського міського нотаріального округу - ОСОБА_5 (свідоцтво 734).
Слідчий стверджував, що у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , зберігаються документи, які нотаріально завірялися, та містять відомості щодо осіб, які реалізовували та купували нерухоме майно, а також про осіб, що мали право представлення інтереси від імені ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з питань розпорядження нерухомим майном, банківськими рахунками, представлення інтересів, права та обов`язки особи, що видала довіреність та представника, тобто містять відомості, що впливають на визначення розміру завданих державному бюджету збитків у вигляді несплати податків, тобто мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та являються джерелом доказів.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у досудовому розслідуванні, слідчий просив надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київської області, Броварського міського нотаріального округу - ОСОБА_5 (свідоцтво 734).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, відносяться відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність частково задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, слідчим було доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Керуючись ст.ст. 27, 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Надати слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Київській області: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншим слідчим слідчої групи, оперуповноваженим, які будуть діяти виключно за дорученням слідчого, на тимчасовий доступ до оригіналів документів, які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю виготовлення копій та вилучити їх, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київської області, Броварського міського нотаріального округу - ОСОБА_5 (свідоцтво 734), а саме договора купівлі продажу нерухомого майна, де «продавцем» являється ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) з додатками (довіреності, заяви, витяги, свідоцтва, угоди, копії паспортів, ідентифікаційних кодів, рішень про реєстрацію, квитанцій по сплаті податків, довідок або висновок про оцінку вартості нерухомого майна та інші додатки), на наступні об`єкти нерухомості, які посвідченні приватним нотаріусом ОСОБА_7 :

квартира за адресою: АДРЕСА_1 , 12.05.2016 11:45:43, приватний нотаріус ОСОБА_5 , Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл., індексний номер рішення: 2956877.
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1