Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9422/19
Провадження №1-кп/523/1024/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської м місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002032 від 5.09.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого неофіційно модельєром - закрійником, в силу ст.89 КК України є раніше не судимою особою.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

Встановив:

4.09.2019 року приблизно о 17:20 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в районі бару «Лев», розташованому на території гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога, 172-а в м. Одесі, маючи намір на заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, скориставшись сприятливими умовами, підняв з піску пакет з речами, який лежав без нагляду, тим самим заволодів майном, належного потерпілому ОСОБА_5 , а саме чоловічими штанами кольору хакі вартістю 600 гривень, чоловічою футболкою червоного кольору вартістю 100 гривень, дитячою футболкою синього кольору вартістю 180 гривень, дитячими шортами сірого кольору вартістю 200 гривень, грошовими коштами у сумі 2585 гривень, мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 5 Plus» в корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей1: НОМЕР_2 вартістю 5700 гривень, після чого став покидати місце скоєння злочину, але в цей момент його протиправні дії були викриті потерпілим, який вийшовши з моря, направився в сторону ОСОБА_4 та став кричати йому вслід, вимагаючи повернути викрадене майно, але не зважаючи на це ОСОБА_4 , ігноруючи вимогу зупинитися, залишив місце скоєння злочину разом з викраденим майном, таким чином його дії переросли з таємного у відкрите викрадення майна. В подальшому був затриманий самими потерпілим та співпрацівниками поліції, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 9365 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день на початку вересня 2019року після 17.00 години гуляв по пляжу «Лузанівка», де звернув увагу на пакет, який лежав на піску, поряд нікого не було. В цей момент у нього виник намір на викрадення чужого майна. Підійшовши, взяв пакет та став уходити, але в цей момент почув крики в свою сторону. Усвідомлюючи, що вимоги зупинитися адресовані саме йому, став прискорювати крок, щоб покинути територію пляжу, але біля бару був зупинений співпрацівниками поліції разом з викраденим майном.

Вину визнає повністю, факт викрадення майна, належного потерпілому не заперечує, висловлюючи щире каяття. Причину свого вчинку пояснити не зміг. Спричинена потерпілому матеріальна шкода повністю компенсована шляхом повернення викраденого майна.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст. 186 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимостей; працює модельєром - закрійником, хоча неофіційно, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутність тяжких наслідків, а також матеріальних збитків у зв`язку з поверненням викраденого майна, негативне відношення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме чоловічі штани кольору хакі, чоловіча футболка червоного кольору, дитяча футболка синього кольору, дитячі шорти сірого кольору, грошові кошти у сумі 2585 гривень, мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 5 Plus» в корпусі чорного кольору, які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінальних проваджень за №0002032 від 5.09.2019р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, з урахуванням санкції ч.1 ст.186 КК України, суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, спосіб його життя, те, що він має постійний заробіток, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час судового провадження за відсутністю клопотань учасників процесу щодо ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речові докази чоловічі штани кольору хакі, чоловічу футболку червоного кольору, дитячу футболку синього кольору, дитячі шорти сірого кольору, грошові кошти у сумі 2585 гривень, мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 5 Plus» в корпусі чорного кольору, які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0002032 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5.09.2019 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: