Справа № 749/314/20
Номер провадження 1-кс/749/56/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2020 року м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ клопотання слідчого у кримінальному провадженні, заступника начальника слідчого відділення Сновського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 , яке погодженого прокурором у провадженні, начальником Сновського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000125 від 29.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В:
30.04.2020 року до Щорського районного суду Чернігівської області звернувся з клопотанням слідчий у кримінальному провадженні, заступник начальника СВ Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором у провадженні, начальником Сновського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000125 від 29.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: дві купюри номіналом по двісті гривень кожна №ПГ5458903, №УИ6577537, які вилучені протоколом огляду місця події від 29.04.2020 року.

Клопотання обгрунтоване тим, що 29.04.2020 до Сновського відділення поліції надійшла інформація про те, що 28.04.2020 до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 у будинок зайшов місцевий мешканець ОСОБА_6 та відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 200 грн.

За даним фактом відомості заступником начальника СВ Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 29.04.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В ході огляду місця події біля господарства по АДРЕСА_1 , 29.04.2020 приблизно о 17:00 год. ОСОБА_6 видав працівникам поліції дві купюри номіналом по двісті гривень кожна № ПГ5458903, №УИ6577537. При цьому він пояснив, що одну купюру він забрав у ОСОБА_5 , а інша купюра належить йому.

Вказані предмети та речі можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Беручи до уваги, щовказане майно, є речовим доказом і має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні просять клопотання задовольнити.
У судовому засіданні слідчий відсутній, в клопотанні просить справу розглянути без його участі.
Прокурор в судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.
У судовому засіданні власник майна відсутній. Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України неявка власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Стаття 132 КПК України встановлює загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому зазначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Відповідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.04.2020 рокувстановлено, що вказане в клопотанні майно, визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0000125 від 29.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України.
Враховуючи те, що на вище вказаному майні можуть бути сліди вчинення злочину, які можуть бути використані в якості доказу, а також із необхідністю встановлення істини по кримінальному провадженню та необхідністю проведення слідчих дій, а також те, що вказане майно має значення речового доказу по кримінальному провадженню в рамках якого подано клопотання, стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене, а тому суд прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на дві купюри номіналом по двісті гривень кожна №ПГ5458903, №УИ6577537, які вилучені протоколом огляду місця події від 29.04.2020 року.

Копію ухвали негайно надіслати слідчому, прокурору та власнику майна.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1