Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3974/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 122 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 16 квітня.2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004192 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України.
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 16 квітня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акту у кримінальному провадженні №0004192 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України.
Рішення суду обгрунтовано тим, що в обвинувальному акті міститься частина обвинувачення щодо невстановленої особи, однак без зазначення тілесних ушкоджень, які були нею завдані потерпілому, в той час як заподіяння виявлених у потерпілого ушкоджень інкриміновані ОСОБА_8 , що унеможливлює здійснення захисту обвинуваченим від конкретного обвинувачення. Виявлені порушення КПК України не можуть бути усунуті судом під час судового розгляду.
В поданій апеляційній скарзі прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить вказану ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №0004192 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Посилається на те, що у обвинувальному акті обвинувачення висунуто лише ОСОБА_8 , оскільки обвинувальний акт відносно особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, а саме ОСОБА_10 , вже перебуває на розгляді в Богунському районному суді м. Житомира. Дії ОСОБА_10 викладені в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_8 з метою висвітлення реальної картини та відображення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення. В обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000022 відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, теж викладені дії ОСОБА_8 . Разом з тим, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2020 року проведено підготовче судове засідання та призначено вищевказане кримінальне провадження до судового розгляду. Зазначені в ухвалі суду першої інстанції недоліки не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та можуть бути усуненими при розгляді справи по суті і в разі необхідності, на підставі ст. 338 КПК України прокурор має право під час судового розгляду змінити обвинувачення, в якому уточнити кваліфікацію дій ОСОБА_8 чи його формулювання. Тобто, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Зазначені в обвинувальному акті відомості достатні для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення. Висунення обвинувачення щодо конкретних осіб є виключною компетенцією прокурора, і не може покладатися на суд. При вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції вийшов за межі дослідження обставин, які мають бути вирішені у ході підготовчого судового засідання, та фактично вдався в оцінку обвинувального акту на предмет правильності формулювання обвинувачення, зазначивши, що в обвинувальному акті не вказано тілесні ушкодження, які були завдані потерпілому особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та якій обвинувачення в даному провадженні не висунуто, що є неприпустимим у відповідності до положень ст.314 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та викладені в ній вимоги, просив задовольнити, представник потерпілого заперечила проти апеляційної скарги прокурора, зазначила про наявність ще інших недоліків досудового розслідування, у зв`язку з чим обвинувальний акт було б правильним повернути прокурору.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього документи, обговоривши доводи апеляційної скарги та висновки суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.

Статтями 109, 291 КПК України встановлено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком, а також додається: цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був предявлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; та довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до вищезазначеної норми права, в обвинувальному акті викладаються відомості, які визначені зокрема в п.5 ч.2 ст.291 КПК України і умовно складаються з двох частин, описової і резолютивної. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування: обставини кримінальної події, як їх було встановлено під час досудового розслідування; час, місце, способи, мотиви і наслідки кримінального правопорушення, вчиненого кожним з підозрюваних, а також докази, які зібрані у провадженні і відомості про потерпілого, показання кожного з підозрюваних по суті пред`явленої підозри, наявність обставин, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність (п.6 ч.2 ст.291 КПК України). Якщо особа притягується до кримінальної відповідальності у вчиненні декількох правопорушень, то формулювання повідомленої підозри викладається щодо кожного з цих правопорушень.
Резолютивна частина повинна логічно випливати з описової частини і відповідати їй. У цій частині викладається формулювання повідомленої підозри із зазначенням статті кримінального закону (частини, пункту, який передбачає відповідальність за це правопорушення.
Відповідно до п.п. 3, 5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Суд при прийнятті рішення зазначених вимог закону дотримався та дійшов вірного висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004192 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_8 викладено обставини вчинення злочинних дій як за участю ОСОБА_8 , так і особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження , тобто міститься також іншої особи, при цьому виявляється незрозумілим, нанесення яких же тілесних ушкоджень потерпілому інкримінується саме ОСОБА_8 , а які зазначеній вище особі

Дані обставини безпосередньо впливають на обсяг обвинувачення ОСОБА_8 . За наявності таких неточностей у суду першої інстанції відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України виникли обгрунтовані сумніви щодо можливого нечіткого та неналежного формулювання обвинувачення, що в подальшому може бути перешкодою для його розгляду в судовому порядку та можливості ухвалення судом законного та обгрунтованого рішення в кримінальному провадженні. При цьому, наведені недоліки обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004192 за обвинуваченням ОСОБА_8 створює перешкоди для здійснення захисту обвинуваченим від конкретного обвинувачення.

Доводи прокурора про те, що у обвинувальному акті обвинувачення висунуто лише ОСОБА_8 , оскільки обвинувальний акт відносно особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, а саме ОСОБА_10 , вже перебуває на розгляді в Богунському районному суді м. Житомира, та в ньому теж викладені дії ОСОБА_8 , , і ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2020 року проведено підготовче судове засідання та призначено вищевказане кримінальне провадження до судового розгляду не спростовують висновків суду щодо наявності недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України.

При цьому, ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2020 року про призначення до розгляду по суті кримінального провадження щодо ОСОБА_10 ч. 2 ст. 125 КК України не має преюдиційного значення в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

Твердження прокурора про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення, не спростовують наявних в акті недоліків, які безпосередньо впливають на здійснення захисту обвинуваченим ОСОБА_8 від конкретного обвинувачення та чіткого розуміння усіма учасниками кримінального провадження та суду того, в чому він обвинувачується.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, і з огляду на викладене підстав для скасування ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 16 квітня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004192 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: