Справа № 461/7432/19
УХВАЛА

11.12.2019 року.

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000741 від 02 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
09 грудня 2019 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з відповідним клопотанням. Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року в межах кримінального провадження №0000741 від 02 жовтня 2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, накладено арешт на автомобіль «Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій. Заявник зазначає, що в ході досудового розслідування, автомобіль було оглянуто експертом, проведено усі необхідні слідчі дії. Вважає, що підстави для заборони користування автомобілем відсутні. Просить заяву задовольнити.

ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження №0000741 від 02 жовтня 2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року накладено арешт на автомобіль «Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем.

Вказаний арешт накладався, з метою збереження речових доказів, оскільки майно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З клопотання заявника вбачається, що у межах даного кримінального провадження автомобіль оглянутий експертом, з ним проведено усі необхідні слідчі дії.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Зважаючи на те, що автомобіль оглянутий експертом, з ним проведено усі необхідні слідчі дії, з метою недопущення порушення права особи на користування своєю власністю, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково та скасувати арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року на автомобіль «Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в частині заборони користування таким.

В іншій частині клопотання слідчий суддя вважає за необхідне відмовити, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом, а доля речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України, вирішується вироком суду, у випадку скерування обвинувального акту до суду.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 100, 174, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000741 від 02 жовтня 2019 року задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року на автомобіль «Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони користування таким.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1