Справа № 643/8852/19
Провадження № 1-кп/643/539/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 року від 04.02.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 10.08.2011 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 23.11.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, 26.06.2014 року звільнений Хролівською виправною колонією № 140 на підставі Закону України «Про амністію» згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.06.2014 року; 15.05.2017 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні мобільного телефону (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
В судовому засіданні 13.02.2020 року прокурором подано письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у виді позбавлення волі на строк до 6 років, наявні ризики, передбачені КПК України. Так, у ОСОБА_4 можуть виникнути спроби: з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, а також на інших учасників процесу з урахуванням того, що судом не допитано усіх необхідних осіб; вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи та може продовжити вже розпочату злочинну діяльність; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідні ризики не зменшились та продовжують існувати.
Проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт в судовому засіданні заперечувала.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні 13.02.2020 року заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши що у нього на утриманні є неповнолітня дочка та батьки похилого віку. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, підтримав позицію свого захисника.
Захисник обвинуваченого адвокат в судовому засіданні 13.02.2020 року заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування зазначив, що судом допитано потерпілого та свідка, відсутні докази наявності ризиків вчинення обвинуваченим дій, на які посилалась сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання. Тяжкість покарання сама по собі не може бути підставою для продовження тримання під вартою.
Вирішуючи заявлені прокурором та стороною захисту клопотання, суд керується таким.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2019 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Вказаний злочин, згідно даних обвинувального акту, є насильницьким та вчинений в період іспитового строку, визначеного ОСОБА_4 вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 15.05.2017 року. Також судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий. Згідно пояснень ОСОБА_4 , він має неповнолітню дочку ОСОБА_6 , проте в якості батька вказаної дитини у відповідних документах не зазначений, рішення суду про його батьківство не ухвалювалось. В судовому засіданні 22.08.2019 року ОСОБА_4 на запитання суду пояснив, що прізвище дочки зазначене за прізвищем її матері, а по батькові « ОСОБА_7 » - за ім`ям батька, яке було вигадано матір`ю дитини. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати доведеним, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дочку. За показаннями обвинуваченого, він до обрання відносно нього запобіжного заходу проживав в с. Гетьманівка разом з матір`ю.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.11.2019 року, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Судом допитано свідка, а також потерпілого, який надав показання, згідно яких злочин відносно нього вчинено обвинуваченим. Крім того, судом досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, оскільки стороною захисту заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки клопотань.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Доводи захисника відносно того, що потерпілий та свідок вже допитані, не можуть бути підставою для відмови в клопотанні прокурора, оскільки факт допиту вказаних осіб не свідчить про зменшення всіх ризиків настільки, що вони вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою. Крім того, вказані особи не позбавлені права надавати суду додаткові показання, в зв`язку з чим ризик впливу на них не сплинув та продовжує існувати.
Доводи захисника відносно того, що тяжкість покарання сама по собі не може бути підставою для тримання особи під вартою, судом також відхиляються, оскільки підставою для продовження запобіжного заходу є сукупність ризиків та обставин, визначених ст. 178 КПК України, та вказана обставина є лише однією з обставин, що оцінюються та враховуються судом.
Враховуючи наведене, суд на даній стадії судового провадження не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на наявність яких посилалась сторона обвинувачення.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 10 квітня 2020 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадження підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, на домашній аршет, про що було обвинуваченим було заявлено усне клопотання.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 24:00 годин 10 квітня 2020 року.
Ухвала в частині продовження тримання ОСОБА_4 під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 18.02.2020 року о 17-00 год.

Суддя ОСОБА_1