Справа №635/1836/20
Провадження №1-кс/635/497/2020
27 березня 2020 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
Згідно з відміткою на поштовому повідомленні та інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» клопотання про арешт майна направлено на адресу суду 20 березня 2020 року, тобто у встановлений положеннями ч.5 ст.171 КПК України строк.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 19 березня 2020 року близько 11 години 45 хвилин навпроти будинку № 23 по вулиці Веселівській у сел. Липці Харківського району Харківської області працівниками СРПП № 1 Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області було зупинено автомобіль УРАЛ 4320 державний номер НОМЕР_1 , в якому перевозили деревину без належних документів.
19 березня 2020 року під час проведення огляду місця події поряд з будинком № 23 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Веселівська 23. було виявлено та вилучено:
- автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 40 см, діаметром від 10 до 35 см);
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Прокурор зазначає, що вилучене під час огляду місця події майно є предметом та знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, має значення речового доказу, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, крім того, необхідне для проведення судових експертиз, тому просив накласти на нього арешт із забороною відчуження та користування.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Діюча редакція ч.3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Прокурор в клопотанні зазначає, що є достатні підстави вважати, що вилучене 19 березня 2020 року в ході проведення огляду місця події майно є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігло на собі його сліди, тому в подальшому може бути використане як доказ вчинення кримінального правопорушення.
Однак, прокурор у клопотанні не вказав, яке доказове значення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені за ч.1 ст. 246 КК України, має свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, у клопотанні не конкретизовано, яке майно може бути предметом злочину, а яке знаряддям вчинення злочину.
Крім того, прокурор просить накласти арешт на деревину, що знаходилась в автомобілі УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , але не зазначає, який саме об`єм (кількість) деревини був вилучений під час огляду місця події, в протоколі огляду місця події від 19 березня 2020 року вказані відомості також відсутні.
У відповідності до п. 1, п.2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік і види майна, що належить арештувати
Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.
Всупереч цим вимогам, у поданому клопотанні не зазначена обґрунтованість підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження як цього вимагає ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік і види майна, зокрема, об`єм (кількість) деревини, що належить арештувати.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, клопотання про арешт майна, що подано прокурором без додержання вимог статті 171 КПК України, підлягає поверненню прокурору за правилами ч.3 ст.172 КПК України для усунення недоліків.
Керуючись ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя -
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий cуддя ОСОБА_1