ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0003055 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003055 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що орган досудового розслідування, за відсутністю відповідних документів, що посвідчують особу, перелік який чітко визначений у Законі України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI зі змінами та доповненнями,не встановив у передбачений законом спосіб особу, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та відносно якої обвинувальний акт направлений до суду в порядку ст. 291 КПК України, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. Таким чином, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу, відносно якої складений обвинувальний акт, та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого, як у зв`язку із безпосередньою відсутністю відповідних документів, які б посвідчували особу обвинуваченого, так із підстав не надання таких документів стороною обвинувачення, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та підставою для його повернення прокурору через невідповідність вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що під час досудового розслідування, ОСОБА_7 представлявся як ОСОБА_7 та у зв`язку з тим, що в нього був документ - завірена належним чином копія довідки про звільнення ОСОБА_7 , отримана з ДУ «Солонянська виправна колонія №21» - особу обвинуваченого було встановлено як ОСОБА_7 та усі слідчі дії були проведені з громадянином ОСОБА_7 .
Прокурор зазначає, що відомості відносно особи обвинуваченого встановлені за відповіддю і офіційним запитом від ДУ «Солонянська випрвна колонія №21» із додатком у вигляді завіреної належним чином копії довідки про звільнення ОСОБА_7 .
За таких обставин, прокурор наголошує, що в обвинувальному акті було правильно вказано анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_7 , та в повному обсязі було встановлено особу обвинуваченого за відповідними належним чином завіреними документами із фотокарткою, отже це не є істотним порушенням вимог КПК України, оскільки не перешкодило та не могло перешкодити належному судовому розгляді та з`ясуванню всіх анкетних відомостей про останнього на час судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та відомостей, які обвинувальний акт має містити, а також перелік додатків до нього, порушення вказаних вимог та відсутність перерахованих відомостей та додатків і є підставами для повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Повернення обвинувального акту передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Під час підготовчого судового засідання, суд виконує вимоги, передбачені ст.ст. 342-345 КПК України, зокрема встановлює особи учасників судового провадження.
Як вбачається з матеріалів, у обвинувальному акті зазначені анкетні дані ОСОБА_7 (дата народження, адреса проживання) та розписка про отримання обвинувального акту на ім`я вказаної особи, тобто вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України, виконані.
В матеріалах провадження міститься належним чином завірена копія довідки серії ДНП №28796 від 23.06.2014 року про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його фотокарткою.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 08.06.2012 № 847/5 Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів засудженим (особам, які тримаються під вартою), яких звільняють з установи (СІЗО), видається довідка про звільнення. Заповнення довідки про звільнення здійснюється розбірливо, чітко, без підчисток та виправлень. На довідку про звільнення наклеюється фотокартка розміром 3,5 х 4,5 см. Довідку про звільнення підписують начальник установи (СІЗО) та начальник підрозділу установи (СІЗО) або особи, які виконують їх обов`язки. На фотокартку засудженого (особи, яка тримається під вартою) проставляється гербова печатка установи (СІЗО). При звільненні проводиться ідентифікація особи за фотокарткою, особливими прикметами або шляхом порівнювання наданих нею відповідей з даними, що знаходяться з її особовій справі.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо можливості ідентифікації обвинуваченого за вказаним документом, завіреним відповідно до чинного законодавства.
Вказані обставини не є істотним порушенням вимог закону, а тому не перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0003055 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0003055 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4