ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 487/3870/16-к
Номер провадження : 11-кп/819/127/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року січня місяця 21 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 000084 від 16 січня 2019 року за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєні злочину , передбаченого ч.1 ст.121 КК України ,

в с т а н о в и в:
За вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, українця, гр. України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, 19.10.2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 04.03.2014 року по відбуттю строку покарання, 17.08.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,ст.76 КК України звільнено від відбуття покарання строком на 2 роки, 22.03.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.187 КК України, скасованого в частині призначеного покарання вироком від 08.09.2016 року Апеляційним судом Миколаївської області та засудженого до 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, було засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 серпня 2015 року і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 187 КК (за які ОСОБА_7 було засуджено цим вироком та вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 8 вересня 2016 року відповідно), засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

Постановою колегії суддів Першої палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 листопада 2019 року вирок Миколаївського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині рішення про зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання попереднє ув`язнення з 12 листопада 2014 року по 5 червня 2015 року скасовано, а кримінальне провадження у вказаній частині призначено на новий розгляд у порядку статей 537, 539 КПК України у суді апеляційної інстанції, яким ухвалено цей вирок.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, заслухавши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 121 КК України, обґрунтований доказами та учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до п.14 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
За ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, обчислюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення, зокрема, включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Суд має право зарахувати строк попереднього ув`язнення лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано таке ув`язнення.

ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження, вчинив злочин 10 травня 2016 року і в цей же день був затриманий у порядку ст. 208 КПК, а 12 травня 2016 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Надалі з 20 липня 2018 року після обрання апеляційним судом запобіжного заходу ОСОБА_7 перебував під вартою.

За вироком апеляційного суду Миколаївської області від 8 вересня 2016 року, в іншому кримінальному провадженні, було зараховано період попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 з 12 листопада 2014 року по 5 червня 2015 року.

Тобто, зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання, призначеного за ст. 71 КК України, у цьому кримінальному провадженні, періоду попереднього ув`язнення з 12 листопада 2014 року по 5 червня 2015 року є неправомірним.

За вищевказаних обставин, клопотання про зарахування ОСОБА_7 у строк покарання його попереднє ув`язнення з 12 листопада 2014 року по 5 червня 2015 року, не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України

колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

В зарахуванні ОСОБА_7 у строк покарання призначеного вироком Миколаївського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року, строку попереднього ув`язнення з 12 листопада 2014 року по 5 червня 2015 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК відмовити.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення.
Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Копію ухвали надіслати не пізніше наступного дня після її постановлення учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_3 (підпис)