Дата документу 13.05.2020 Справа № 326/582/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 326/582/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/574/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Приморського районного суду Запорізької області,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула 13 травня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
В обґрунтування клопотання вказує, що 22.04.2020 року приблизно о 17.15 годині ОСОБА_8 пройшов до приміщення «Нова пошта», розташованого по вул. Парковій, 80 в м. Приморську Запорізької області, де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме із застосуванням предмету, схожого на газовий балончик до потерпілого, бризнув газом в обличчя приймальника товару відділення «Нова пошта» ОСОБА_9 після чого умисно, відкрито викрав майно «Нова пошта», оціненого в 99000 грн., з яким покинув приміщення та зник у невідомому напрямку.
22.04.2020 під час проведення огляду місця пригоди при в`їзді до с.Болгарка з боку с. Борисівка Приморського району Запорізької області працівниками поліції Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області було виявлено та вилучено до Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області наступні предмети та речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та були використані як засіб його вчинення, а саме:
1) автомобіль Toyota модель «RAV4», 2008 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ,
2) мобільний телефон «Redmi 6A» (ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), мобільний телефон «М 578» (ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон «iPhone», які упаковані до спеціального сейф-пакету № 0213438, в яких збереглась інформація щодо поштового відправлення «Нова пошта» № 4661;
3) гумові одноразові перчатки білого кольору;
4) газовий балончик у металевому корпусі сріблястого кольору «Original TW1000 CS GIGANT»;
5) документи: довіреність серії ВММ № 852282 від 19.02.2010, поліси обов`язкового страхування №№ АІ/2341167/1206/14, АС/4750938/1206/13, АЕ/5862600/1206/15, АК/1075159 на автомобіль «Toyota» модель «RAV 4», 2008 року випуску, номер кузова VIN НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , банківські картки КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 та MONOBANK № НОМЕР_9 , розкладний туристичний ніж;
6) фотокартки у кількості 5-ти штук для паспорта, на яких зображений ОСОБА_8 , а також ID-картка громадянина України на його ім`я № НОМЕР_10 , видана органом 2317.
Приймаючи до уваги, що вказані предмети та речі, які були вилучені під час огляду місця пригоди 22.04.2020, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, мають ознаки речових доказів, для можливості проведення слідчих дій з їх використанням, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000164. Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що з матеріалів клопотання вбачається, що вищевказане майно, вилучене 22.04.2020 під час проведення огляду місця події для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема для проведення експертиз. Крім того, вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому суд вважав за необхідне накласти арешт на майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її передчасною у зв`язку з наступним. Так, норми КПК України не передбачають можливості уточнювати клопотання про арешт майна, однак у зв`язку з невідповідністю клопотання вимогам КПК України, прокурором на наступний день було подано нове клопотання про арешт майна, яке на думку апелянта подано з пропуском строку, визначеного в ч. 9 ст. 170 КПК України. Звертає увагу, що постанова про визнання речовими доказами була подана 24.04.2020 року, тобто вже після затримання автомобіля, і після звернення прокурора з клопотанням про арешт майна до слідчого судді. Вказує, що власник майна на теперішній час не має жодного процесуального статусу, і про затримання автомобіля його повідомлено не було. Крім того судом першої інстанції не враховано, що зазначений автомобіль не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки за диспозицією

ч. 2 ст. 186 КК України, не є ані знаряддям, ані засобом вчинення грабежу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та, постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно з забороною розпорядження та користування автомобілем «Toyota» модель «RAV 4», 2008 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно прийшов до висновку, що майно, на яке накладається арешт могло бути використано як засіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, та обґрунтовано послався на наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та згодом можуть бути використані у якості доказів у кримінальному проваджені.

Судова колегія вважає зазначені вимоги закону, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході проведення огляду місця пригоди при в`їзді до с.Болгарка з боку с. Борисівка Приморського району Запорізької області працівниками поліції були виявлені та вилучені предмети та речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема, автомобіль Toyota модель «RAV4», 2008 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Постановою слідчого від 23.04.2020 року, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000164, внесеному до ЄРДР 22.04.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.п. 29)

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик втрати та передачі майна, що підлягає арешту.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги, що транспортний засіб «Toyota» модель «RAV 4», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 не відповідає критеріям ст. 98 КПК України не заслуговують на увагу у зв`язку з наступним.

Так, за відомостями внесеними до ЄРДР: 22.04.2020 року приблизно о 17.15 годині ОСОБА_8 пройшов до приміщення «Нова пошта», розташованого по вул. Парковій, 80 в м. Приморську Запорізької області, де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме із застосуванням предмету, схожого на газовий балончик до потерпілого, бризнув газом в обличчя приймальника товару відділення «Нова пошта» ОСОБА_9 після чого умисно, відкрито викрав майно «Нова пошта», оціненого в 99000 грн., з яким покинув приміщення та зник у невідомому напрямку.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 22.04.2020р. приблизно о 17.15 годині він перебував у залі приміщення відділення № 1 «Нова Пошта», який розташований по вул. Парковій, 80 в м. Приморську. В цей час невідомий чоловік у чорній куртці, кепці та у масці чорного кольору, із застосування газового балончика, який він застосував відносно приймальника товару відділення «Нова пошта» ОСОБА_9 , розпилявши йому вказану рідини у обличчя, відкрито заволодів коробкою із поштовою посилкою. Він став доганяти вказаного чоловіка, який сів до автомобіля Toyota модель «RAV 4» чорного кольору, на якому були встановлені реєстраційні номери іноземної реєстрації. Під час цього ОСОБА_10 ударом кулака пошкодив переднє вітрове скло вказаного автомобіля з правої частини, після чого цей автомобіль поїхав у невідомому напрямку.
В ході проведення слідчий дій органом досудового розслідування було виявлено та вилучено предмети та речі, зокрема: транспортний засіб Toyota модель «RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Візуальним оглядом вказаного транспортного засобу встановлено, що на передньому вітровому склі наявне пошкодження у вигляді деформації, яке знаходиться на правій частині скла на висоті 1,40 м від поверхні дороги та 0,25 м від передньої правої стійки.
Крім того, на поверхні переднього та заднього реєстраційних номерів НОМЕР_2 виявлені наклеєні фрагменти липкої прозорої двосторонньої стрічки, які розміщені по всьому контуру номерів.
Крім того, речі вилучені із салону автомобіля у вигляді: гумових печаток, газового балончику, фотокарток на яких зображений ОСОБА_8 , а також ID-картка громадянина України на його ім`я також дають підстави вважати про причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначеного злочину. А виявлені на реєстраційних номерах фрагменти липкої прозорої двосторонньої стрічки додатково підтверджують висновки слідчого судді щодо наявних підстав для арешту майна.
Письмові пояснення свідків вказують, що імовірний підозрюваний після скоєння злочину заскочив до автомобіля, який його чекав, сівши на заднє сидіння. При цьому свідок, намагаючись зупинити автівку, вдарив у лобове скло. Свідок також повідомив про ознаки автомобіля та напрямок його руху.

Сукупність наданих доказів, на даному початковому етапі надають можливість стверджувати про застосування даного транспортного засобу для вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на думку колегії суддів, вказаний автомобіль відповідає критеріям речового доказу та може бути знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, оскільки свідок ОСОБА_10 чітко вказав на модель та колір автомобіля, в який сів чоловік після вчинення грабежу, а пошкодження на вітровому склі транспортного засобу підтверджують покази свідка щодо пошкодження скла шляхом удару кулаком.
Додані до клопотання матеріали та пояснення власника майна ОСОБА_7 підтверджують реєстрацію вказаного транспортного засобу за ОСОБА_7 та його використання ОСОБА_11 .

Наведені вище обставини провадження, на переконання апеляційного суду потребують додаткової перевірки під час досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, що вказує на обґрунтованість клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказану автівку.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у клопотанні слідчого належним чином розкрито відношення зазначеного майна до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, як речового доказу, є визначеним відповідно до вимог ст.98 КПК України.

Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги власника майна є безпідставними.

Обставини кримінального провадження та специфічність майна, щодо якого йдеться у відповідному клопотанні, яке належить до рухомого майна, що вже само по собі при користуванні цим майном, а отже вказує на негативні наслідки, передбачені ч.11 ст. 170 КК України через на можливість в будь-який спосіб їм розпорядитися, що негативно відобразиться на ході слідства по даному кримінальному провадженню.

Наведені обставини беззаперечно обґрунтовують мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме визначену п.1 ч.2 ст. 170 КПК України: збереження речового доказу.

При цьому, відповідаючи на доводи власника майна, колегія суддів зауважує на вимогах ч. 3 ст. 170 КПК України, відповідно до якої задля збереження речового доказу арешт накладається на майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи, а тому доводи апеляції з цього приводу також слід відхилити.

Посилання в апеляційній скарзі, що КПК не передбачено уточнювати клопотання про арешт майна неспроможні, оскільки резолютивна частина клопотання уточненого його ініціатором залишилася не змінною (а.п. 20, 28), що вбачається із порівняльного аналізу. Такі уточнення клопотання, які є формальними і фактично полягали у виправленні описки не є істотним порушенням вимог КПК, які завадили суду ухвалити законне рішення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власником майна не надано та апеляційним судом не встановлено.

Натомість, обставини справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з огляду на обмежувальний характер такого заходу як арешт майна, особа не позбавлена можливості, у разі зміни обставин, звернутись із заявою про його скасування у подальшому, в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт на тимчасово вилучене майно із забороною розпорядження та користування, зокрема, на автомобіль «Toyota» модель «RAV 4», 2008 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у кримінальному провадженні № 0000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4