Справа № 755/1730/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 від 29 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 163 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
на початку 2019 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території міста Києва, громадянин України ОСОБА_3 , знаючи, що відомості про телефонні розмови громадян України відсутні у вільному доступі, а також те, що отримавши такі відомості, їх можливо збути за грошову винагороду, переслідуючи корисливу мету та мотив особистого збагачення, вирішив за грошову винагороду отримувати електронні файли з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку, а саме відомості про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, (вихідних та вхідних з`єднань, тощо), маршрутів передавання, ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання телекомунікацій (абонентського номеру SIM-карти, ІМЕІ, МАС-адрес, ІР-адрес тощо), яке перебувало у зоні дії певних базових станцій у певний час, з подальшим використанням отриманої інформації у зазначеній діяльності та передачі її іншим особам за грошову винагороду, на виконання вказаного злочинного умислу, направленого на порушення таємниці телефонних розмов, переслідуючи корисливу мету та мотив особистого збагачення, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у попередню змову направлену на порушення таємниці телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку із співробітником органу безпеки - оперуповноваженим 4 відділу 3-го управління ДОД Служби безпеки України ОСОБА 1, з яким домовився про те, що він буде підшукувати осіб, яким необхідна інформація про телефонні розмови інших осіб, а ОСОБА 1, буде незаконно її отримувати у свого знайомого співробітника органу безпеки - начальника 3 відділу 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій області ОСОБА 2, який, з використанням спеціальних технічних засобів, призначених для негласного зняття інформації буде незаконно її передавати ОСОБА 1 через акаунти месенджерів Telegramта «WhatsАpp», а ОСОБА 1, у свою чергу, буде передавати цю інформацію через акаунти месенджерів Telegramта ««WhatsАpp»» ОСОБА_3 , який буде збувати вказану інформацію через зазначені акаунти месенджерів замовникам за грошову винагороду у розмірі 160-200 доларів США за один телефонний номер.

У подальшому, упродовж листопада-грудня 2019 року, на виконання вказаного злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 домовився з громадянином України ОСОБА 1 про те, що ОСОБА_3 , користуючись аккаунтом у меcсенджері Telegram, отримуватиме замовлення від невстановлених груп та окремих користувачів щодо абонентів по яким необхідна деталізація телефонних з`єднань. Після цього, згідно заздалегідь обумовленого плану, ОСОБА_3 буде передавати інформацію щодо ідентифікаційних ознак номерів абонентів телефонних операторів співробітнику СБ України ОСОБА 1, який в свою чергу, буде пересилати її співробітнику СБ України ОСОБА 2, який з використанням спеціальних технічних засобів, призначених для негласного зняття інформації, буде отримувати таку інформацію та незаконно передавати її ОСОБА 1 через акаунти месенджерів Telegramта ««WhatsАpp», а ОСОБА 1, у свою чергу, буде передавати цю інформацію через акаунти месенджерів Telegram та ««WhatsАpp» ОСОБА 2, який буде збувати вказану інформацію через зазначені акаунти месенджерів замовникам за грошову винагороду у розмірі 160-200 доларів США за один телефонний номер.

Упродовж листопада-грудня 2019 року, на виконання вказаного злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА 1 домовився з громадянином України ОСОБА 2 про те, що ОСОБА_3 , користуючись аккаунтом Borz у меcсенджері Telegram (ім`я користувача ОСОБА_6 ), отримуватиме замовлення від невстановлених груп та окремих осіб щодо абонентів по яким необхідна деталізація телефонних з`єднань. Після цього, згідно заздалегідь обумовленого плану, ОСОБА_3 буде передавати інформацію щодо ідентифікаційних ознак номерів абонентів телефонних операторів співробітнику СБ України ОСОБА 1, який в свою чергу, буде пересилати її співробітнику СБ України ОСОБА 2.

Надалі, після отримання такої інформації від ОСОБА 1 щодо ідентифікаційних ознак номерів абонентів телефонних операторів, ОСОБА 2, перебуваючи в зоні ООС (м. Краматорськ), використовуючи своє службове повноваження, на підставі службових записок у рамках роботи у контррозвідувальній справі категорії «контрозвідувальна перевірка», отримував через можливості відділу оперативно-технічних заходів (з дислокацією у місті Краматорськ Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях відомості щодо телефонних з`єднань абонентів та здійснював їх пересилання через мессенджер Telegram ОСОБА 1, який в свою чергу, пересилав отриману інформацію ОСОБА_3 , а той відповідно замовнику.

Оплата за надані послуги замовником здійснювалась на номер карткового рахунку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , який, у свою чергу, здійснював перерахування частини незаконно отриманих грошових коштів ОСОБА 1 та ОСОБА 2, шляхом здійснення переказів на їх карткові рахунки.

Так, 20.11.2019 перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , у вказаний вище спосіб отримав від ОСОБА 1, а він в свою чергу отримав від ОСОБА 2 електронний файл з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов за номерами оператора зв`язкуНОМЕР_2 , НОМЕР_3 які в подальшому передавкористувачу аккаунту Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрованому на номер телефону НОМЕР_4 ), з метою використання у діяльності зі збору інформації про осіб,за що отримав від останнього, на рахунок № НОМЕР_1 в КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 7700 грн.

Крім того, 21.11.2019 перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 у вказаний вище спосіб отримав від ОСОБА 1, а він в свою чергу отримав від ОСОБА 2 електронний файл з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов за номерами оператора зв`язкуНОМЕР_5 , НОМЕР_6 які в подальшому передавкористувачу аккаунту Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрованому на номер телефону НОМЕР_4 ), з метою використання у діяльності зі збору інформації про осіб,за що отримав від останнього, на рахунок № НОМЕР_1 в КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 7700 грн.

Також 03.12.2019 перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 у вказаний вище спосіб отримав від ОСОБА 1, а він в свою чергу отримав від ОСОБА 2 електронний файл з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов за номерами операторів зв`язкуНОМЕР_7 , НОМЕР_8 , які в подальшому передавкористувачу аккаунту Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрованому на номер телефону НОМЕР_4 ), з метою використання у діяльності зі збору інформації про осіб,за що отримав від останнього, на рахунок № НОМЕР_1 в КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 8143 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у порушенні таємниці телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку, за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 163 КК України.
31 січня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 163 КК України.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені прокурору та обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
У судовому засіданні прокурор та обвинувачений, а також захисник, підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Також обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 163 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 163 КК України, а саме у порушенні таємниці телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, крім того відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки.

Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 31 січня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів СБУ та ДПСУ прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 9 ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 від 29 січня 2020 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 163 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone» Model A1778 з сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_9 ; ноутбук чорного кольору марки «HP Pavilion g series» з зарядним пристроєм; банківська карта «Приват банк» № НОМЕР_10 повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: