Справа № 589/2732/18
Провадження № 1-кп/589/102/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000607 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, інваліда ІІІ групи, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2018р. близько 22:35 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Кожедуба у напрямку вул. Воронізька, м. Шостка.

Під час руху в районі буд. 1 по вул. Кожедуба в м. Шостка, ОСОБА_4 проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху свого автомобілю при даній дорожній обстановці та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив виїзд свого автомобіля на зустрічну смугу руху та зіткнення з зустрічним автомобілем ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

Під час дорожньо-транспортної пригоди згідно з висновком судово-медичної експертизи № 93 від 31.05.2018р. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці, рваної рани нижньої губи, забою грудної клітини, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 91 від 19.06.2018р. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), а саме: п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення водієм ОСОБА_4 пункту 12.1. Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з вчиненою дорожньо-транспортною пригодою та завданням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. ОСОБА_4 суду показав, що у вказаний в обвинувальному акті день їхав з вулиці Заменської на вулицю Воронізька в м. Шостка десь о 22 годині. При цьому він був нетверезим, в машині був сам. На зустріч їхав інший автомобіль. Обвинувачений проявив неуважність та виїхав на зустрічну смугу, його осліпило світлом фар зустрічного авто, а далі він відчув удар та втратив свідомість. ОСОБА_4 опритомнів наступного дня в лікарні, куди до нього приходив і потерпілий ОСОБА_6 , який також отримав тілесні ушкодження.

Обвинувачений не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому, повністю погасив суму витрат на лікування потерпілого, заявлену у цивільному позові прокурора. Зазначив, що вже поніс покарання, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди сам став інвалідом.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, захисника, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , а також тими доказами, що стосуються цивільного позову.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

На підставі викладеного, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує наступне.

Підсудний ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, однак в результаті якого спричинено негативні наслідки для здоров`я потерпілого. Обвинувачений є особою середнього віку, військову службу не проходив, має професійно-технічну освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На час вчинення злочину ОСОБА_4 працював на ПАТ «Сумигаз» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду. За місцем роботи характеризується виключно позитивно. Обвинувачений неодружений, але має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За місцем реєстрації характеризується формально (скарг, зауважень і заяв не находило).

В судовому засіданні обвинувачений відверто визнав провину у вчиненому злочині, висловив щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, встановлено, що він відшкодував витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого, що підтверджено в судовому засіданні квитанцією № 1 від 21.03.2019р. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджується стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, негативні як для здоров`я потерпілого, так і для здоров`я самого обвинуваченого, який також отримав серйозні травми, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання у виді штрафу, у розмірі наближеному до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На думку суду, саме такий вид і розмір покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи заявлений прокурором у даному кримінальному провадженні цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 витрат установи охорони здоров`я на лікування у розмірі 3209,28 грн, слід зупинитися на наступному.

В силу статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати установи охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з розрахунком комунального закладу «Шосткинська центральна районна лікарня» від 20.06.2018 року, ОСОБА_6 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 28.04.2018 року по 10.05.2018 року. Загальна вартість лікування склала 3209,28 грн. Саме цей розмір витрат був заявлений прокурором до стягнення з обвинуваченого у цивільному позові.

Під час розгляду кримінального провадження заявлена прокурором сума витрат установи охорони здоров`я на лікування потерпілого обвинуваченим повністю погашена, про що свідчить квитанція № 1 від 21.03.2019р. про перерахування цих коштів на відповідний рахунок місцевого бюджету.

З урахуванням викладеного, провадження за цивільним позовом прокурора про стягнення 3209,28 грн. витрат на лікування підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а судових витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 /три тисячі чотириста/ грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами стороком на 1/один/ рік.

Провадження за цивільним позовом прокурора до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведених експертиз в розмірі 4004 /чотири тисячі чотири/ грн 00 к.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 1979 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , - повернути ОСОБА_4 ;

- автомобіль ВАЗ 21104, р.н. НОМЕР_2 , синього кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1