Єдиний унікальний номер 322/374/20
У Х В А Л А

23 червня 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Прокурор Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000016 від 16 січня 2016 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі пункту 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як зазначено у клопотанні, 16 січня 2016 року до Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали від начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури про те, що 20 жовтня 2011 року підписи в договорах оренди земельних ділянок між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з фермерським господарством "Счасливий І.О." виконані не орендодавцями, а іншою особою.

За даним фактом 16 січня 2016 року було розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих дій та оперативно-розшукових заходів для встановлення особи, яка вчинила злочин, проте встановити особу чи осіб, винних у вчиненні вказаного злочину, не виявилося можливим, на даний час закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, вказане кримінальне провадження не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 31 частини першої статті 284 КПК України.

Ухвалою судді від 22 квітня 2020 року підготовче судове засідання по клопотанню прокурора було призначене на 09 годину 00 хвилин 13 травня 2020 року.

13 травня 2020 року в судове засідання не з`явилися потерпілі, в матеріалах справи були відсутні повідомлення про вручення їм судових повісток, у зв`язку з чим розгляд клопотання було відкладено до 09 години 00 хвилин 28 травня 2020 року.

28 травня 2020 року в судове засідання не з`явилися потерпілі, в матеріалах справи були відсутні повідомлення про вручення їм судових повісток, у зв`язку з чим розгляд клопотання було відкладено до 09 години 00 хвилин 17 червня 2020 року.

04 червня 2020 року до суду з Новомиколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла інформація про наявність в Державному реєстрі актів цивільного стану актових записів про смерть потерпілих.

04 червня 2020 року судом з Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було витребувано копії актових записів про смерть потерпілих.

17 червня 2020 року розгляд клопотання було відкладено до надходження до суду витребуваних актових записів.

18 червня 2020 року до суду з Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли копії актових записів про смерть, з яких вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовчому судовому засіданні 23 червня 2020 року прокурор вважав можливим розглянути клопотання про закриття кримінального провадження у відсутність потерпілих, які померли.

При вирішенні питання щодо можливості розгляду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження суд виходив із наступного.

Статтями 8 та 55 Конституції України кожній особі гарантоване право доступу до суду.

Аналогічне положення закріплене і у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Чинним КПК України не передбачені дії суду у випадку звернення прокурора до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, потерпілий в якому помер.

При вирішенні вказаного питання суд виходив із наступного.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

У зв`язку з вищевказаним, враховуючи загальні засади кримінального провадження, а також відсутність в суду процесуальної можливості на залучення до участі у справі правонаступника потерпілого, який помер, оскільки кримінальне провадження, на час розгляду клопотання, залишається в провадженні органу досудового розслідування, суд вважає необхідним клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, залишити без розгляду.

Керуючись статтями 284, 314, 369 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 16 січня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1