Справа № 369/3258/20
Провадження №1-кс/369/714/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001299, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що У провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001229 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 05.03.2020 близько 03 години 50 хвилин, ОСОБА_4 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, приїхали на автомобілі марки «Сhevrolet Lacetti», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 до будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій спільний прямий умисел, діючи узгоджено та за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобу, розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 буде спостерігати за навколишньою обстановкою, знаходячись за кермом вказаного автомобіля, задля того, щоб не бути викритими, в той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проникнуть до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого, реалізуючи спільний прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрили за допомогою заздалегідь підібраного ключа приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 та таким чином, проникли всередину, де дочекавшись прибиральницю ОСОБА_9 , яка близько 08 год. 20 хв. зайшла до приміщення та зняла об`єкт з охорони, де шляхом словесного залякування вказали останній перебувати поруч з ними, в той час як ОСОБА_4 будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спостерігав за навколишньою обстановкою, знаходячись за кермом автомобіля марки «Сhevrolet Lacetti», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , задля того, щоб не бути викритими.
Після цього, ОСОБА_8 взяв зі столу ключ та відкрив сейф, звідки разом з ОСОБА_7 викрали грошові кошти, при цьому усвідомлючи, що вони вчинять відкрите викрадення чужого майна в присутності ОСОБА_9 , що належали ОСОБА_10 , а саме: 321561, 31 гривень, 5150 доларів США, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 128187, 62 гривень, 1760 євро, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 48760, 27 гривень, 36150 російських рублів, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 13677, 71, 1300 злотих, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 8370,83, на загальну суму 520 557, 74 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одразу після вчинення злочину з місця події зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_10 збитку у великих розмірах на вище зазначену суму.
05.03.2020 року слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001299 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,
12.03.2020 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинений у великих розмірах.
Слідчий зазначає, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Житомирської області, Новоград-Волинський району, с. Чижівка, українець, громадянин України, не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий.
Причетність ОСОБА_11 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події від 05.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , протоколами переглядів відеозаписів з місця вчинення кримінального правопорушення, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий вказує, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Слідчий вказує, що у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, громадянством, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має постійного місця роботи, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування.
- підозрюваний не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, інших осіб на утриманні немає.
На думку слідчого, враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вище викладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому слідчий просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Новоград-Волинський району, с. Чижівка, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів.
В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний та захисник проти вимог клопотання заперечували, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця реєстрації : за адресою: АДРЕСА_3 та постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_4 , відсутність судимості, сімейного стану та наявності на утриманні неповнолітніх дітей, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001299, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Новоград-Волинський району, с. Чижівка, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , в межах строків досудового розслідування, а саме до 10 травня 2020 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не залишати місце проживання в період доби з 22:00 год. вечора до 06:00 год. ранку наступного дня, що за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, крім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, телефону;
- утримуватися від спілкування з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій, а також потерпілою, свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 10 травня 2020 року, включно в межах строків досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1