1Справа № 335/2628/19 1-кс/335/35/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявників ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000095,

ВСТАНОВИВ:
Заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2019 року у рамках кримінального провадження № 0000095, а саме на грошові кошти на загальну суму 19000 гривень. Заявники зазначають, що грошові кошти, на які накладено арешт, набуті ними спільно, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного, а заявник ОСОБА_6 взагалі не є учасником кримінального провадження, тому, посилаючись на те, що арешт на майно накладено необґрунтовано, та у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, просять скасувати арешт грошових коштів.

У судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання з підстав, викладених у клопотанні, наполягав на тому, що грошові кошти, на які накладено арешт у даному кримінальному провадженні є спільними коштами заявників, що підтверджується довідкою про заробітну плату, які були ними зняті з карткових рахунків, та вони не мають відношення до кримінального провадження і не можуть бути речовими доказами, тому просив клопотання про скасування арешту зазначених грошових коштів задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, наполягав на тому, що арешт на майно накладено обґрунтовано та підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження не відпали, досудове розслідування триває, а тому, скасування арешту майна буде передчасним.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до них матеріали, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 від 14.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами, шляхом використання програмних комплексів банку, грошовими коштами АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 839960,00 гривень.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2019 року накладено арешт на майно, вилучене 12.03.2019 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти на загальну суму 19000 гривень (8 купюр номіналом 50 гривень, 8 купюр номіналом 500 гривень, 44 купюри номіналом 100 гривень, 51 купюра номіналом 200 гривень).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Вбачається, що під час накладення арешту на вищезазначені грошові кошти, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання слідчого про арешт майна були наявні підстави для висновку, що майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, тому може бути використане як речові докази у кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт на зазначені грошові кошти, триває, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідно відповідно до потреб досудового розслідування і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права та свободи особи.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів наданих слідчому судді, арешт на майно заявника було накладено у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні призначено судову економічну експертизу на підставі ухвали слідчого судді від 18.09.2019 року, про що свідчить наданий слідчим супровідний лист про направлення матеріалів кримінального провадження до Запорізького НДЕКЦ МВС України № 11853/6-2019 від 06.12.2019 року, долучений судом до матеріалів справи. Даних про завершення експертного дослідження на час розгляду даного клопотання слідчому судді не надано.

Виходячи з наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами клопотання, наданими слідчому судді не доведено, що у застосуванні арешту зазначеного майна відпала потреба, або арешт на майно заявників накладено необґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено, та слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено підстав вважати, що арешт накладено не обґрунтовано, та, оскільки потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на час розгляду клопотання не відпала, слідчий суддя вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 98, 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000095 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1