Провадження №: 1-кп/752/1175/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження 0007341 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, освіта середня, заміжня, не працює, інвалід 3 групи, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_3 в період часу з 21.06.2019 по 28.08.2019 рр., перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , умисно систематично вчиняла домашнє насильство, тобто психологічне та економічне насильство, щодо свого чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілого.
Так, 21.06.2019 року приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_5 , а саме психологічне насильство, яке відобразилося в нецензурному висловлюванні та лайці в бік останнього. ОСОБА_3 розуміючи та усвідомлюючи, що її чоловік ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи, своїми діями призвела до психологічних страждань останнього.
Також, 01.08.2019 року приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно винила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_5 , а саме не давала йому їсти, покинувши останнього самого вдома без догляду на довгий час, ти самим остання розуміла та усвідомлювала, що її чоловік ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи та не може самостійно себе обслуговувати. Такі систематичні протиправні дії із сторони ОСОБА_3 призвели до економічного насильства щодо свого чоловіка ОСОБА_5 , що призвели до фізичних страждань та погіршення якості життя останнього.
Також, 05.08.2019 року приблизно о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ., діючи умисно вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_5 , а саме без поважної причини покинула місце свого мешкання на довгий термін та залишила без належного догляду свого чоловіка ОСОБА_5 , який є інвалідом 2-ї групи та не може самостійно себе обслуговувати. Такі протиправні дії із сторони ОСОБА_3 , призвели до того, що її чоловік ОСОБА_5 залишився без їжі та належного догляду, якого він потребує. Такі систематичні протиправні дії із сторони ОСОБА_3 призвели до економічного насильства щодо свого чоловіка ОСОБА_5 , що призвели до фізичних страждань та погіршення якості життя останнього.
Також, 28.08.2019 року приблизно о 11 год. 58 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_5 , а саме знову на довгий період часу без поважної причини покинула місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , навмисно залишивши самого вдома свого чоловіка ОСОБА_5 , який є інвалідом 2-ї групи, без належного догляду та без їжі. Такі систематичні протиправні дії із сторони ОСОБА_3 призвели до економічного насильства щодо свого чоловіка ОСОБА_5 , що призвели до фізичних страждань та погіршення якості життя останнього.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 592 ситуація, яка склалася у сім`ї, викликає у ОСОБА_5 короткочасні, минущі, ситуативні негативні переживання з приводу його залишення дружиною ОСОБА_3 .
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне та економічне насильство відносно чоловіка ОСОБА_5 , що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена та потерпілий заявили клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілої та обвинуваченого, претензії відсутні, наслідки закриття зрозумілі, зокрема те, що дана обставина є нереабілітуючою.
Заслухавши думку прокурора, який також не заперечував проти задоволення заявленого обвинуваченою клопотання, дослідивши вимогу про судимість обвинуваченої, думки інших учасників та сторін процесу, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 314 КПК України суд за результатами підготовчого судового засідання, крім іншого, має право закрити провадження у випадку встановлення, в тому числі, підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України. Дана норма передбачає право суду закрити кримінальне провадження, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно з даних обвинувального акту, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, потерпілий немає до неї будь-яких претензій, шкода усунута, потерпілий примирився з обвинуваченою, що вони обоє підтвердили і в суді.
Враховуючи те, що у справі наявні всі обов`язкові елементи, перелічені у ст.46 КК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, і обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки такого закриття справи та керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання обвинуваченої, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а кримінальне провадження відносно останньої закрити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 370, 372 КПК України, ст. 46 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд
ухвалив:
клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Кримінальне провадження № 0007341 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, закрити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із примиренням винної з потерпілим.
Ухвалу суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1