ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/1382/17 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/2153/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду м.Харкова провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03 березня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, раніше судимого:

-24.04.2013 року Чугуївським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

-24.01.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.122, ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 23.02.2016 року був звільнений на підставі Закону про амністію;

-12.10.2018 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

початок строку 24.10.2017 року, кінець строку 29.12.2020 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначив, що розгляд його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання базувалося на матеріалах річної давнини, а після цього його особу адміністрацією установи не досліджувалося і не характеризувалося. Відзначив, що не дивлячись на сумлінну поведінку та ставлення до праці, адміністрацією установи питання про його заохочення не ставилось. Указав, що звернення до адміністрації установи про отримання характеристики за останній час перебування в установі, не дали результатів. Просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_7 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину.

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.10.2018 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 з 26.10.2017 року по 17.02.2019 року відбував покарання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», за час відбування мав одне стягнення за зберігання забороненого предмету, яке на даний час погашено. З 18.02.2019 року по 26.05.2019 року перебував в дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Харківська виправна колонія №43», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 27.05.2019 року по 03.07.2019 року перебував в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 04.07.2019 року відбуває покарання в ДУ «Харківська виправна колонія №43», де характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, у виховних заходах участі не приймає, до роботи по благоустрою установи ставиться безвідповідально.

Крім того, рішенням комісії ДУ «Харківська виправна колонія №43» від 10.07.2019 року було вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , оскільки він не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений наразі відбуває покарання за вчинення двох тяжких злочинів, короткий проміжок часу відбування покарання, з урахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року), короткий термін перебування його у виправній колонії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення неможливе.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: