У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2180/20

№ 1-кп/183/1146/20

04 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, судимого останній раз: 13.08.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 3 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21 квітня 2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 24.04.2020 року, однак не було проведено в строк відповідно з вимогами ст. 314 КПК України у зв`язку із неявкою потерпілих в судове засідання та відсутністю у суду підтвердження їх належного повідомлення про дату та час судового засідання, а також недоставкою обвинуваченого конвойною службою, тому судове засідання проведено 04.06.2020 року.
Прокурор вважає за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки підстав для його повернення та закриття кримінального провадження немає, а також заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу обвинуваченому продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, про що заявив відповідне клопотання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд провадження за їх відсутності.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні виходячи з наступного.

Так суд враховує тяжкість інкримінованих злочинів ОСОБА_3 , які віднесено законом до категорії середньої тяжкості та тяжких, ступень відповідальності за них, відсутність у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, підтверджень наявності на його утриманні будь-яких осіб та наявності у нього захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою суду не надано, суспільно корисною працею не займається, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше неодноразово судимий, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони ще не допитані судом.

Тому, клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Разом з тим, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження немає.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вважає можливим призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.30 годину 04 червня 2020 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участю учасників процесу.

В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 31 липня 2020 року включно.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя ОСОБА_1