Справа № 128/352/20
УХВАЛА
Іменем України

11 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (у присутності представника Державної установи «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_5 , який не є учасником судового провадження),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції в дистанційному провадженні з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

УСТАНОВИВ:

11.02.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за період з 28.04.2014 по 11.08.2014 (по день набрання вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.06.2014 законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав своє клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а саме: перерахунку строку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає лише період з 28.04.2014 по 25.07.2014, а в іншій частині клопотання є безпідставним.
Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши подане засудженим клопотання, оглянувши матеріали витребуваної особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 72, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна; до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишено у виді тримання під вартою; строк відбування покарання вирішено рахувати з 28 квітня 2014 року. Вирок набрав законної сили 25 липня 2014 року.

Також установлено, що ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2014 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В Державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_4 прибув 11 серпня 2014 року.

«Попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття.
Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України.

Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).

Згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цією ж нормою було встановлено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
18 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення)» № 2046-VIII, який набрав законної сили 21.06.2017. Вказаним законом скасовуються зміни, внесені до Кримінального кодексу України законом «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (№ 838-VІІІ від 26.11.2015), яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень, викладених у ст. 8 КПК України, вбачається, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.08.2018 по справі № 663/537/17. Згідно з правовим висновком щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підпадає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Частиною 2 прикінцевих положень Закон України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, до ч. 5 ст. 72 КК України визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Оскільки станом на 24 грудня 2015 року (день набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII) ОСОБА_4 відбував та продовжує відбувати покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року, який набрав законної сили 25 липня 2014 року, тому до застосування в даному випадку підлягає Закон України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року ОСОБА_4 перерахунок слід здійснити за період з 28 квітня 2014 року (дати затримання та обрання запобіжного заходу тримання під вартою) по 25 липня 2014 року (дату набрання даним вироком законної сили).
Період слідування засудженого з дати набрання вироком законної сили до місця відбування покарання перерахунку не підлягає, оскільки цей період не вважається попереднім ув`язненням в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України.
З цих підстав клопотання ОСОБА_4 підлягає лише частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України задовольнити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 28 квітня 2014 року по 25 липня 2014 року за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 72, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1