Справа № № 585/401/20
Номер провадження 1-в/585/72/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
30 березня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`який вид покарання у виді певного строку позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № 56», в якому останній просить: замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. Зарахувати відбутий строк до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначив, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 14.06.2007 він засуджений до довічного позбавлення волі, на даний час відбувши 13 років призначеного йому покарання, враховуючи положення практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішення «Петухов проти України»,ст. 3 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, ст. 28 Конституції України, має право на заміну йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким, а саме: на позбавлення волі на певний строк.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі з урахуванням вже відбутого строку покараня, на покарання у виді 13 років позбавлення волі, зазначив, що він не звертався до Президента України з проханням помилування, додатково надав суду документи про його участь у різних релігійних організаціях, заяви про влаштування на роботу в установі виконання покарання, відомості про заохочення та стягнення за період відбування покарання, а також лист-відповідь від 14.04.2017 з секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженого,оскільки останнє не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, яке не передбачає заміну довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Представник Державної установи "Роменська виправна колонія № 56" в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просив про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність закону, який передбачав би заміну більш м`яким покарання покарання у виді довічного позбавлення волі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 14 червня 2007 року вироком Апеляційного суду Сумської області за п.п. 6,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишено утримання під вартою, відраховуючи із 11 липня 2006 р.

Ухвалою Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року даний вирок залишений без змін.

Згідно розпорядження Апеляційного суду Сумської області про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Апеляційного суду Сумської області набрав законної сили 16.10.2007.

Згідно ч.ч. 1,3,4,5 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2006 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України можуть застосуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Водночас, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 87 КК України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Правом помилування наділений лише Президент України стосовно індивідуально визначеної особи. При прийнятті рішення про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на строк не менше 25 років.

Доводи засудженого щодо необхідності застосування до нього практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 12.03.2019 року у справі «Петухов проти України», суд визнає безпідставними та необґрунтованими, оскільки, даними рішеннями встановлено порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року в частині застосування національними судами до осіб покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості перегляду справи з подальшим звільненням від покарання.
Однак, враховуючи, що реформи механізму перегляду покарання у виді довічного ув`язнення у законодавстві України не проведені, а положеннями ст. 82 Кримінального кодексу України не передбачена заміна невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно покарання у виді довічного позбавлення волі, до президента України ОСОБА_4 з врахуванням ст. 87 КК України, не звертався, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі положень ст. 82 Кримінального кодексу України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`який вид покарання у виді певного строку позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Сумського апеляційний суд через Роменський міськрайонний суд Сумської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 03.04.2020.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1