ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року місто Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0001161 від 07.11.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вись Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, з середньою освітою, без місця реєстрації та без постійного місця проживання, раніше судимого:
14.03.2018 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
13.01.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07 листопада 2019 року о 13 год. 20 хв., перебуваючи на території парку ім. Юрія Гагаріна в місті Фастові Київської області, помітив ОСОБА_6 , яка йшла в напрямку вул. Садової, тримаючи в руках жіночу сумку та гаманець, після чого, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, вирішив вчинити відкрите викрадення гаманця останньої.
Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , рухаючись по території парку слідом за ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, відкрито для потерпілої та нехтуючи цією обставиною, шляхом ривку з руки викрав гаманець з шкірозамінника, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі 80 гривень та дисконтні картки магазинів, які матеріальної цінності для неї не становлять.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 80,00 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 07 листопада 2019 року у денний час точного часу він не пам`ятає, разом із товаришем прогулювався по території парку імені Юрія Гагаріна в м Фастові. Попереду себе побачив жінку похилого віку, в правій руці якої була жіноча сумка та двома пальцями цієї ж руки вона тримала гаманець. У цей час у нього виник умисел на викрадення даного гаманця. Для цього він підійшов до потерпілої та ривком висмикнув з її рук гаманець та втік в напрямку покинутої військової частини. Після цього він перевірив вміст гаманця, та виявив там 80 грн., які в подальшому витратив у магазині на продукти харчування. Товаришу про свої наміри викрасти гаманець він не повідомляв, а останній просто побіг за ним коли той тікав.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини у інкримінованому йому злочині за викладених вище обставин, його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 07.11.2019, де свідок ОСОБА_7 на фото № 4 впізнала ОСОБА_4 як особу, що викрала гаманець у жінки 07.11.2019 року в парку імені Ю.Гагаріна; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.11.2019 року, де свідок ОСОБА_8 на фото № 4 впізнав ОСОБА_4 як хлопця який близько 13 год 20 хв вибігав із парку разом з іншим хлопцем та тримав в руках гаманець; протоколу слідчого експерименту від 07.11.2019 року, де свідок ОСОБА_9 показав як на території парку ім.. Юрія Гагаріна його товариш ОСОБА_4 викрав гаманець у бабусі та втік у напрямку військової частини та в подальшому витратив кошти із гаманця на придбання продуктів харчування.
Сторони вважали за недоцільне допитувати свідків у кримінальному провадженні. Додаткові докази сторонами не подавались.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше судимий (вимога від 07.11.2019), за останнім відомим місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі та те, що злочин було вчинено щодо особи похилого віку, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий, на шлях виправлення не став, вчинив даний злочин під час іспитового строку, поведінку ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та під час кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Крім, того відповідно до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_4 до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2020.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку.
З метою забезпечення виконання вироку суду обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів, починаючи з 17.02.2020.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України та з врахуванням п. 26 Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового провадження за цим вироком, слід зарахувати у строк покарання.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.100, 124, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2020, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.02.2020.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання з 07.11.2019 до дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів - з 17 лютого 2020 року до 16 квітня 2020 року.
Речові докази у справі, а саме: жіночий гаманець переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_10 -Тьолушкіна