ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3302/19 Справа № 187/1621/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000495, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка Дніпропетровської області, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хутірське Дніпропетровської області,українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік.
Покладено на ОСОБА_6 відповідно до положень ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.
ОСОБА_10 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік.
Покладено на ОСОБА_10 відповідно до положень ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.
За ухвалою цього суду від 07 листопада 2019 року на підставі ст. 379 КПК України резолютивну частину вироку викладено в іншій редакції, де суд ухвалив, вважати вірною:
« ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 відповідно до положень ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_7 відповідно до положень ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.

Стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку судові витрати в розмірі 286 грн за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави.

Цивільний позов представника Царичанського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Речові докази по справі: 3 фрагменти металевих труб, розміром 70 см х 115 см, 78 см х 134 см та 68 см х 129 см, 2 балони з вуглекислим газом, 1 балон з пропаном, гумовий шланг, різак, лопату та сокиру знищити, автомобіль «Ніссан Максіма», д/н НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Петриківський райсуд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня проголошення вироку.
Цим вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ) визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
26 серпня 2018 року ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , після чого прибули на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ТОВ «Альфа Агро», розташовану на території Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області. Знаходячись на вищевказаній земельній ділянці, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, за допомогою привезених з собою 2 балонів з вуглекислим газом, 1 балону з пропаном, до яких гумовим шлангом приєднано різак, а також лопати та сокири розкопали з ґрунту, відрізали та таємно викрали частину металевої труби Д 500 довжиною 5 м вартістю 810 грн за 1 м, загальною вартістю 4050 грн та частину металевої труби Д 500 довжиною 3 м 78 см вартістю 810 грн за 1 м, загальною вартістю 3061,8 гривень, а всього на загальну суму 7 111 грн 80 коп , чим спричинили Царичанському міжрайонному управлінню водного господарства на вказану суму, які в подальшому розрізали на шматки, завантажили до автомобіля марки «Ніссан Максіма» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , після чого зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилися в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вказує, що ухвалюючи вирок, суд зобов`язаний був у відповідності до вимог ст. 124, ст. 368, ст. 126 КПК України, стягнути процесуальні витрати з обвинувачених визначив розмір їх кожному окремо, проте стягнув ці витрати солідарно з обвинувачених, що не передбачено законом.
Крім того, згідно формулювання обвинувачення, крадіжку разом з ОСОБА_6 вчиняв ОСОБА_7 , проте в резолютивній частині вироку, судом визнано винним ОСОБА_10 .
Вислухавши учасників кримінального провадження, прокурора, який підтримав вимоги та доводи апеляції, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи прокурора в апеляції щодо порушення судом першої інстанції при ухваленні вироку вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України є обгрунтованими і такими, що знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного вироку.

Так, за вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням, у тому числі, місця вчинення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

За приписами п. 2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, у тому числі, зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Вказаних вимог закону при ухвалені вироку судом першої інстанції не було дотримано.
Так, згідно формулювання обвинувачення за змістом вироку, визнаного судом першої інстанції доведеним, винними є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вчинили злочин за ч.2 ст. 185 КК України.
Проте в резолютивній частині вироку, суд визнав винним і призначив покарання ОСОБА_7 , що не відповідає винній особі визначеній судом в мотивувальній частині вироку.
В судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено особу ОСОБА_7 , прізвище якого не відповідає особі вказаної в резолютивній частині вироку.
Таким чином, відповідно до положень ст. 411 КПК України, таке рішення суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а його висновки щодо вказаної вище особи, викладені в резолютивній частині вироку, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять істотні суперечності, що згідно ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки такі порушення вимог цього Кодексу, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Ухвала суду від 07 листопада 2019 року про виправлення описки у вироку ухвалена всупереч вказаним вище вимогам закону, оскільки згідно ст. 369 КПК України рішення, в якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається тільки у формі вироку.
Викладення судом повного тексту всієї резолютивної частини вироку, не є опискою в розумінні вимог ст. 379 КПК України, а тому така ухвала не є законною.
З огляду на викладене вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що за вимогами ст. 409 КПК України є підставою для скасування такого рішення суду.
Відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Згідно з ч. 3 ст.404 КПК України лише за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Враховуючи загальні засади кримінального провадження, безпосередність дослідження доказів, відсутність клопотань учасників кримінального провадження про їх дослідження, що унеможливлює в даному випадку апеляційному суду усунути допущені судом першої інстанції порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та перевірити в повному обсязі доводи апеляції прокурора щодо відповідності висновків суду стосовно винуватості обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та відповідності висновків суду обставинам справи.

З огляду на викладене, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості постановити судове рішення, то за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства змушений застосувати найприйнятніший спосіб розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження п.1, п. 2, п.16 ст. 7 КПК України, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При прийнятті рішення про скасування вироку, ухвала суду від 07 листопада 2019 року про виправлення описки у цьому вироку окремого скасування не потребує, така ухвала також вважається скасованою.

Оскільки вирок підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів не вдається до перевірки і обговорення інших доводів апеляційної скарги прокурора та при новому судовому розгляді необхідно усунути зазначені вище порушення, також ретельно перевірити інші доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, дати на все вичерпану відповідь та ухвалити справедливе законне рішення у відповідності до вимог ст. ст. 370, 374 КПК України.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 7, ст. 9, ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4