Справа № 991/17/20
Провадження1-кс/991/18/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора від 18.12.2019 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.03.2013, -
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора від 18.12.2019 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.03.2013, в якій адвокат просила:
- визнати рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування №06/1/6-19638-19 від 18.12.2019 таким, що не відповідає вимогам ст. 308 КПК України;
- зобов`язати прокурора вищого рівня розглянути скаргу ОСОБА_4 від 19.11.2019 №08-1911-19с з додержанням вимог ч.2 ст. 308 КПК України;
- надати прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, а саме закрити кримінальне провадження №0000882 стосовно ОСОБА_5 .
Скарга обґрунтовується тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000882 від 31.03.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України, яке виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000400 від 31.03.2013 року, за фактом заволодіння чужим майном, скрапленим газом, належним ПАТ «Укргазвидобування» та ПАТ «Укрнафта», на загальну суму 2 196 176 418,64 гривень, що є особливо великим розміром, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого організованою групою.
Як зазначається в скарзі, внесення до ЄРДР відомостей про наявність в діях ОСОБА_5 ознак відповідних злочинів відбулося 23.05.2014, а тому саме з цієї дати ОСОБА_5 є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та з цієї дати обраховується початок розумного строку по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 .
Заявник зазначає, що з 23.05.2014 минуло понад 5 років 6 місяців, отже строк досудового розслідування, який передбачений ч. 2 ст. 219 КПК України (дванадцять місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину), закінчився, однак за весь цей час прокурором всупереч вимогам статтей 2, 28 та 283 КПК України, не здійснено жодної процесуальної дії з метою закінчення досудового розслідування, чим порушується право ОСОБА_5 на прийняття щодо неї процесуального рішення в рамках кримінального провадження № 0000882 від 31.03.2016 в розумні строки відповідно до положень Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто не вручалося і дані про те, що воно їй направлялося і було нею отримано, відсутні.
З огляду на те, що досудове розслідування здійснюється щодо ОСОБА_5 вже більше 5 років 6 місяців, що свідчить про недотримання стороною обвинувачення розумних строків у кримінальному провадженні, заявник звернулася зі скаргою від 19.11.2019 №08-1911-19с на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Однак у відповідь на вказану скаргу адвокат отримала лист першого заступника керівника САП ОСОБА_6 №06/1/6-19638-19 від 18.12.2019, мотивований тим, що процесуальні дії та рішення виконуються та приймаються в розумні строки, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.
Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурора, адвокат звернулась зі скаргою до слідчого судді.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , скаргу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скаргу адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, з підстав її необґрунтованості та невідповідності положенням чинного кримінального процесуального законодавства України, зазначив, що конкретної норми щодо встановлення строку досудового розслідування чинним законодавством не передбачено. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження № 0000882 від 31.03.2016, однак, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, оскільки ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і місцезнаходження її невідоме, що і перешкоджає дотриманню розумних строків.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.
Як передбачено статтею 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Статтею 308 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Аналіз наведених норм закону дає підстави зробити висновок, що слідчий суддя може вжити заходів, передбачених законом для забезпечення розумних строків при проведенні досудового розслідування.
При цьому, забезпечення слідчим суддею розумності строків досудового розслідування здійснюється з урахуванням об`єктивних даних, які дозволяють визначити конкретні проміжки часу для вжиття тих чи інших слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень.
Під час судового розгляду встановлено, що 25 березня 2016 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України, яке листом № 17/1/4-22342-15 від 25.03.2016 було направлене ОСОБА_5 на адресу: АДРЕСА_1 , яка встановлена як місце останнього фактичного місця проживання ОСОБА_5 , а до ІНФОРМАЦІЯ_1 квартира за цією адресою належала їй на праві власності та була подарована своєму батькові ОСОБА_7 .
Отже, повідомлення про підозру направлено ОСОБА_5 належним чином відповідно до ст. 278, а також глави 6, 11 КПК України.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні інформація щодо будь-якого іншого нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_5 .
Виконавши всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 , 23 грудня 2016 року прокурором у кримінальному провадженні № 0000882 від 31.03.2016 була прийнята постанова про зупинення досудового розслідування у зв`язку із переховуванням ОСОБА_5 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та внаслідок неможливості встановлення її місцезнаходження, а також прийнята постанова про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 .
Отже, у даному кримінальному провадженні досудове розслідування наразі зупинено саме у зв`язку із оголошенням підозрюваної ОСОБА_5 у розшук внаслідок неможливості встановлення її місцезнаходження, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачений, зокрема, ч. 5 ст. 191 КК України, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину.
Згідно положень частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців.
Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, 25 березня 2016 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000400 від 31.03.2013 року. Отже, саме з цієї дати ОСОБА_5 є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та саме з цієї дати обчислюється строк, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України.
31 березня 2016 року з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.03.2013 року виділено в окреме провадження № 0000882 від 31.03.2016 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України.
23 грудня 2016 року, тобто, майже через дев`ять місяців після повідомлення особі про підозру, тобто, в межах встановленого законом строку, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000882 від 31.03.2016 було зупинено у зв`язку із оголошенням підозрюваної ОСОБА_5 у розшук внаслідок неможливості встановлення її місцезнаходження.
При цьому, докази того, що постанова про зупинення досудового розслідування була скасована слідчим суддею, в матеріалах кримінального провадження відсутні, кримінальне провадження не відновлено наразі, а тому строк із дня винесення постанови від 23.12.2016 про зупинення кримінального провадження № 0000882 від 31.03.2016 до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, не включається у строки, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України.
Виходячи зі змісту статті 219 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000882 від 31.03.2016 з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 до зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882 від 31.03.2016 здійснювалося в межах строку, передбаченого чинним кримінальним процесуальним законодавством.
При цьому, здійснення слідчим суддею судового контролю за досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні щодо дотримання органом досудового розслідування розумних строків для виконання процесуальної дії або для прийняття процесуального рішення може мати місце лише у випадку недотримання строків, передбачених положеннями діючого Кримінального процесуального кодексу України, або під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження строку досудового розслідування.
З огляду на зазначені обставини, враховуючи те, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000882 від 31.03.2016 з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 до зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000882 від 31.03.2016 органом досудового розслідування порушено не було, наразі досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено з передбачених законом підстав, а обставини для відновлення кримінального провадження у органу досудового розслідування відсутні внаслідок неможливості встановити місцезнаходження підозрюваної та її неприбуття до органу досудового розслідування особисто, враховуючи обізнаність підозрюваної ОСОБА_5 про здійснення кримінального провадження щодо неї, що впливає на строки проведення досудового розслідування та прийняття процесуального рішення про закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 .
Крім того відповідно до положень ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
А тому вимога адвоката надати прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій є такою, що не ґрунтується на законі, оскільки слідчий суддя не може втручатися в діяльність прокурора, окрім визначених законом випадків.
При цьому вимога адвоката ОСОБА_4 зобов`язати прокурора вищого рівня розглянути скаргу ОСОБА_4 від 19.11.2019 №08-1911-19с - є безпідставною, оскільки як вбачається з матеріалів, вказана скарга була розглянута першим заступником керівника САП ОСОБА_6 , тобто у відповідності до вимог ч.2 ст. 308 КПК України.
Враховуючи викладене, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 7, 9, 303, 304, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора від 18.12.2019 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.03.2013 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1