ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1936/20 Справа № 204/5337/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001413, №0001807 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, не заміжньої, маючої повну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

09 листопада 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

22 липня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 1 місяць;

23 серпня 2019 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі;

21 листопада 2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі;

26 грудня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі;

08 січня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі;

17 лютого 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту її затримання - 24 вересня 2019 року.
На підставі ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк перебування під вартою, в рамках даного кримінального провадження, з 24 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 , 10 липня 2019 року приблизно о 13 год. 20 хвл., перебуваючи у торговельному залі супермаркету «Варус-44» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 67, побачила на вітринному стелажі супермаркету пляшку «Scotish Leader» (Скоттіш Лідер) віскі 0,5 л.» у кількості 1 шт., яку вона визначила як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_7 , 10 липня 2019 року приблизно о 13 год. 20 хвл., перебуваючи у торгівельному залі вищевказаного магазину, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, поклала до сумки, яка знаходилась у неї в руках: пляшку «Scotish Leader» (Скоттіш Лідер) віскі 0,5 л.» у кількості 1 шт., яка є власністю ТОВ «Омега».
В подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи вищевказане майно при собі, направилась до виходу із приміщення магазину «Варус-44» ТОВ «Омега» через касову зону та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, пройшла до кінця, за межі касової зони супермаркету, покинувши територію супермаркету з пляшкою «Scotish Leader» (Скоттіш Лідер) віскі 0,5 л.» у кількості 1 шт., яка є власністю ТОВ «Омега», загальна ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 19/12.1/912 від 18 липня 2019 року, на момент вчинення злочину, а саме на 10 липня 2019 року складала 308,00 грн., чим спричинила матеріальний збиток супермаркету «Варус-44» ТОВ «Омега» на вищезазначену суму, таким чином ОСОБА_7 виконала всі дії, які вона вважала за необхідне для доведення злочину до кінця.
Проте ОСОБА_7 , не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки вона була зупинена в період часу з 13 год. 20 хвл. по 13 год. 54 хвл. працівниками магазину, які помітили крадіжку майна та викликали співробітників поліції.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 04 вересня 2019 року о 14 год. 20 хвл., знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Варус-44» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 67, побачила на полицях торгівельних стелажів вказаного магазину товар, де у неї раптово виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега», з корисливих мотивів та особистої зацікавленості.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, перебуваючи у відділі алкогольних напоїв вищевказаного супермаркету взяла з вітрини одну пляшку алкогольного напою марки Текіла Сільвер Хосе Куерво 0,5л., перевіривши, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно викрала з вітринного стелажу торгівельного залу супермаркету «Варус-44» ТОВ «Омега» одну пляшку алкогольного напою марки Текіла Сільвер Хосе Куерво 0,5л., яку поклала до рюкзаку, який був при ній в той момент, після чого прослідувала до виходу через касову зону магазину, та не розрахувавшись за узятий товар, а саме: одну пляшку алкогольного напою марки Текіла Сільвер Хосе Куерво 0,5л., пройшла через касову зону магазину, тим самим виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від її волі, оскільки її злочинні дії були помічені працівниками охорони супермаркету «Варус-44» ТОВ «Омега» та ОСОБА_7 була одразу затримана за виходом за касовою зоною зазначеного супермаркету.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, здійснила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, з супермаркету «Варус-44», що належить ТОВ «Омега», а саме: одну пляшку алкогольного напою марки Текіла Сільвер Хосе Куерво 0,5л., ринкова вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/12.1/1072 від 18 вересня 2019 року становить 293,18 грн., тим самим могла причинити ТОВ «Омега» майнову шкоду на вказану суму.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Обвинувачена ОСОБА_7 в свої апеляційній скарзі просить переглянути вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року та призначити їй менш суворе покарання, ніж було призначено судом першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що вона від органів досудового розслідування не переховувалась, співпрацювала зі слідством, провину свою визнала в повному обсязі та щиро розкаєлась у скоєному злочині, а тому вважає, що із врахуванням таких обставин покарання повинно бути більш м`яким.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачена в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості, пов`язаного з таємним викраденням майна, врахував ступінь здійснення злочинного наміру та причини з яких злочин не було доведено до кінця, об`єкт злочину, та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , яка раніше була неодноразово судима, в тому числі за корисливі злочини проти власності, прийняв до уваги, що обвинувачена раніше звільнялась від кримінальної відповідальності, однак відповідних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві не готова, про свідчить вчинення нею нових корисливих злочинів в період іспитового строку, наразі обвинувачується за вчинення нового злочину в період незнятої та непогашеної судимості за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України.
Також, судом при призначенні покарання прийнято до уваги, що обвинувачена перебувала під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря- нарколога з 11 жовтня 2000 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Знята з обліку з 16 грудня 2008 року по відсутності даних, не перебувала на обліку лікаря-психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження а саме, обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання та призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченої, а також сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самою обвинуваченою так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання неналежним чином було враховано дані про особу обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні та сприяла органам досудового розслідування.
Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_7 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про її особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а тому відповідно правильним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченою в той самий строк, з моменту отримання ними копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4