Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/82/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 о
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 о ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, громадянина Азербайджану, безробітного, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-14.11.2019 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, до 10 квітня 2020 року 15 години 33 хвилини; без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м. Кропивницький, не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо вчинення кримінального правопорушення, як джерело прибутку з метою збагачення за рахунок чужої власності, став на шлях реалізації своїх злочинних намірів.
З метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 обрав способом вчинення вказаного злочину вимагання, а його об`єктом - мешканця с. Созонівка Кіровоградського району Кіровоградської області - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
ОСОБА_10 з метою протиправного збагачення, як привід вимагання та отримання грошових коштів, вирішив використати конфліктну ситуацію, що виникла між ним та ОСОБА_11 у січні 2020 року.
Розуміючи, неможливість реалізації свого злочинного плану, одноособово, ОСОБА_10 запропонував спільну участь у кримінальному правопорушенні своєму знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , й запропонував спільну участь у його реалізації шляхом вчинення заволодіння чужим майном шляхом вимагання.
У подальшому 11.02.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , реалізовуючи свої злочинні наміри, за попередньою змовою, групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно та спільно, прибули на зустріч з ОСОБА_11 до паркувального майданчику Торгівельного комплексу «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Кропивницький, вулиця Космонавта Попова, 8, де зустрілись з ОСОБА_11 та отримали від останнього грошові кошти на суму 2 155 гривень.
В той же час, 11.02.2020 року, приблизно о 15 годині 33 хвилин, ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 затримано працівниками поліції на місці вчинення злочину.
Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого у ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_9 , яка просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не доведено факту спілкування її підзахисного із потерпілим, висловлення в його адресу погроз вбивства, здійснення вимагання чи спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Слідчим суддею не враховано того факту, що ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки; не достатньою мірою враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Ризики, заявлені досудовим розслідуванням, передбачені ст. 177 КПК України, не є підтверджені доказами.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката в інтересах підозрюваного, підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозра ОСОБА_8 , як те правильно зазначено також слідчим суддею, підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, такими як: протоколами допиту потерпілого від 31.10.2020, 06.02.2020, 11.02.2020;протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.01.2020;іншими матеріалами кримінального провадження.
Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до семи років. Кримінальне правопорушення є умисним і корисливим.
Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 о безробітний, без утриманців, є уродженцем й громадянином іншої держави, тобто, не має міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний є судимою особою, за вчинення умисного тяжкого злочину, судимість не знята, не погашена.

ОСОБА_8 знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, будучи звільненим від відбування покарання за вироком з іспитовим строком, і вказане свідчить про небажання підозрюваного стати на шлях виправлення, схильність до протиправної, асоціальної поведінки, що підвищує ступінь його суспільної небезпечності.
Крім того, судом зважується й на таку обставину: до Ленігнського районного суду м. Кіровограда скеровано для розгляду, і наразі перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0009974 від 16.11.2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати провадженню іншим чином.
Крім того, зауважується, що ОСОБА_8 о підозрюється у вчиненні вимагання грошових коштів, групою осіб, шляхом погроз застосування фізичного насильства щодо потерпілого, підозрюваному відомо місце проживання ОСОБА_11 , а тому наявні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою примусити вказаних осіб відмовитися або змінити свої показання.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не доведено факту спілкування підозрюваного із потерпілим, висловлення в його адресу погроз вбивства, здійснення вимагання чи спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, - наразі оцінюванню не підлягають, оскільки дані обставини справи і доведеність означених фактів підлягають оцінюванню судом під час судового розгляду справи.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2020 року, якою стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, до 10 квітня 2020 року 15 години 33 хвилини, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4