Провадження № 1-кс/331/1163/2020
Єдиний унікальний номер № 331/709/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000004 від 11.01.2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, яке надійшло до суду поштою 27.05.2020 р., по кримінальному провадженню № 0000004 від 11.01.2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне.
В провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000004 від 11.01.2020 р. за фактом заняття гральним бізнесом, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи організували незаконну діяльність мережі гральних закладів у м. Запоріжжя, а саме незаконно облаштували приміщення гральними автоматами та займаються гральним бізнесом.

В ході здійснення досудового розслідування в рамках провадження допитано свідка ОСОБА_5 , який повідомив про факт незаконного функціонування у м. Запоріжжя залу гральних автоматів у приміщені, яке розташоване на 1-му поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та зазначив, що всі ігри у гральних залах являються азартними та виграш залежить від випадковості. Умовою для участі в азартній грі являється внесення відповідної ставки грошовими коштами готівкою.

25.05.2020 р. органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, проведено обшук за місцем фактичного розташування залу гральних автоматів за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, виявлення предметів та документів, які можуть бути використані як докази вчинення вищевказаного злочину та мають значення для досудового розслідування, як передбачено ст.2 КПК України.

Так, під час проведення обшуку були виявлені та вилучені наступні предмети, речі та документи:

1.Мобільний телефон «Sаmsung», s/nPV1J0YJPA, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ;

2.Мобільний телефон NOMI IMEI08499;

3.Системні блоки у кількості 23 одиниці;

4.Монітори у кількості 22 одиниці;

5.Касовий апарат;

6.Пристрої для перевірки грошей у кількості 2 одиниць;

7.Wi-fiроутери у кількості 2 одиниць;

8.switch для локальної комп`ютерної мережі у кількості 4 одиниць;

9.Ігрові чеки у кількості 3 штук;

10.Грошові кошти у сумі 550 гривень;

11.Копії договірної документації, на 32 арк.

Приймаючи до уваги, що речі зазначені в описовій частини даної постанови можуть мати значення для кримінального провадження, як такі, що можуть бути визнані засобами та знаряддями для вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, цього ж дня, постановою слідчого наведені вище речі визнані речовими доказами та долучені до матеріалів даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене слідчий просить слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, через що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Накласти арешт на майно, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, вилучене у приміщені грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1.Мобільний телефон «Sаmsung», s/n НОМЕР_3 , IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ;

2.Мобільний телефон NOMI IMEI08499;

3.Системні блоки у кількості 23 одиниці;

4.Монітори у кількості 22 одиниці;

5.Касовий апарат;

6.Пристрої для перевірки грошей у кількості 2 одиниць;

7.Wi-fiроутери у кількості 2 одиниць;

8.switch для локальної комп`ютерної мережі у кількості 4 одиниць;

9.Ігрові чеки у кількості 3 штук;

10.Грошові кошти у сумі 550 гривень;

11.Копії договірної документації, на 32 арк.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1