Справа № 694/413/20 Провадження №1-кс/694/161/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30.03.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000243 від 27 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

30.03.2020 слідчий СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні слідчого відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000243 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 26.03.2020 близько 17:00 години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс руками не менше двох ударів в область лівого ока ОСОБА_7 , внаслідок чого остання упала на підлогу та від заподіяних ударів отримала тілесні ушкодження у вигляді здавлення головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, закритої черепно мозкової травми від ушкодження твердим тупим предметом, внаслідок чого потерпіла померла.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Крім того вказує, що відповідно до вимог п.4 ч.1ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, які слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином..

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, разом з тим зазначив, що тяжкість покарання яке загрожує особі та відсутність постійного місця проживання не можуть бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: протоколи огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол огляду трупа ОСОБА_7 у відділенні СМЕ; протоколами допиту свідків; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 ..
При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.
ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).
Разом з тим суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може ухилитись від слідства та суду та вчиняти тиск на свідків, оскільки останні безпосередньо ще не допитані судом. Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має постійного місця проживання, а вказане місце проживання є місцем вчинення кримінального правопорушення і зазначена квартира є об`єктом комунальної власності і перебувала у користуванні померлої. Щодо наявності інших ризиків підтвердження суду не надано.
Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи також відсутність стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, ба отже і засобів до існування, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід на даному етапі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому ступень значущості таких ризиків особливо значний на ранній стадії досудового розслідування, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.
Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, відтак слідчий суддя не визначає розмір застави.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000243 від 27 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити. Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання - 27.03.2020.
Строк дії ухвали - до 25.05.2020 р. включно.
Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1