Справа № 161/3965/20
Провадження № 1-кп/161/609/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 березня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004337 від 14.11.2019, який надійшов до суду 12.03.2020 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бялогард, Республіка Польща, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого 15.10.2019 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 11 листопада 2019 року, близько 04 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: Луцький район с.Верихівка вул.Миру, 33, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги працівників центру «Віфанія», повторно, таємно викрав належний ОСОБА_5 причеп марки «КНОТТ 31» 2015 випуску, вартість якого згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №15 від 26.02.2020 становить 8605 грн. 60 коп., чим заподіяв потерпілому шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , 11 листопада 2019 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м.Луцьк вул.Карпенка-Карого, буд.2, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , 345 кілограм часнику вартістю 13 800 гривень, що належить ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю. Суду дав показання про те, що дійсно, він, при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, викрав належне потерпілим майно, вартість та найменування якого не заперечив. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Письмовими заявами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , кожного зокрема, стверджується факт відсутності претензій до обвинуваченого, при призначенні покарання потерпілі покладаються на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, в період іспитового строку за попереднім вироком, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працює, а тому врахувавши наведені обставини у їх сукупності суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого є неможливе без ізоляції від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі. Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ст.ст.100 ч.9, 124 ч.2, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат та арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.10.2019, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта (висновок авто-товарознавчої експертизи №15 від 26.02.2020) у сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 (шість) коп.

Речові докази:
-причеп, д.н.з. НОМЕР_2 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 ;
-345 кілограм часнику сорту «Любаша» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Арешт, накладений 10.01.2020 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 26.12.2019 у кримінальному провадженні №0004337 скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий