ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1744/19
УХВАЛА

"16" січня 2020 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000528, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного дітей на утриманні не має, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.03.2018 Петриківським районним судові Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

В С Т А Н О В И В

В судовому засіданні надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з посиланням на те, що органами досудового слідства обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а саме: велосипеда «Україна» у потерпілої ОСОБА_5 .
Відповідно реєстру матеріалів досудового розслідування 16.10.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Під час досудового розслідування 17.10.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Петриківського районного суду обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання, яку було продовжено судом до 17.01.2020 року.
Посилаючись на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні умисного, корисливого злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років, скоєного у період іспитового строку та з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, чи скоїти інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на потерпілого та свідків, прокурор просить обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
Потерпіла ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілу та свідків. Обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не припинили існувати і обвинувачений може переховуватись від суду.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку, як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Обставини, що враховувалися судом при обранні раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не має.
При цьому, суд також враховує тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, наслідки злочину, покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні умисного тяжкого злочину.
Суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення злочинів, переховування від суду, що дає підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив умисний корисливий злочин у період іспитового строку по вироку Петриківського райсуду від 27.03.2018 року, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років та після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік. Крім того, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що згідно ст. 67 КК України є обставиною, що обтяжує покарання, постійного джерела існування не має та згідно - довідки характеристики проживає без реєстрації, будь-які соціальні зв`язки відсутні, з метою уникнення покарання він може переховуватись від суду, строк тримання під вартою у ОСОБА_4 спливає 17.01.2020 року, до завершення якого не можливо закінчити судове провадження, необхідно допитати обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідити матеріали кримінального провадження, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, до 15 березня 2020 року.
Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 369,372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 2 ст. 185 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 16 січня 2020 року до 15 березня 2020 року до 24-00 години.
Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1