12 лютого 2020 року Справа № 638/1840/20
Провадження № 1-кп/638/1028/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року м. Харків

Дзержинського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001783 від 16.12.2019 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001783 від 16.12.2019р.
Ухвалою суду від 10.02.2020р. по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню ризиків.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав.
Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , підтримала клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який - домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений на утриманні має двох непрацездатних батьків похилого віку, які хворіють та потребують постійного догляду, інших родичів не мають. Також зазначив, що ризик переховування від суду та впливу на потерпілих і свідків нічим не доведений, а навпаки спростовується даними про особу обвинуваченого, зокрема про наявність міцних соціальних зв`язків, а також його щирим каяттям, які спростовують відповідні ризики.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підтримавши доводи захисника, пояснив, що батьки дуже хворі і потребують його догляду.

Проти клопотання захисника прокурор, потерпілий та його представник заперечували.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого, захисника, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та заявлені клопотання з додатками, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Як пояснив в судовому засіданні прокурор, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова 17.12.2019р., було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 13.02.2020р., зазначену ухвалу не було оскаржено в апеляційному порядку, ухвала слідчого судді набрала законної сили. Наразі існують ризики передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню ризиків.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло двоє людей, беручи до уваги тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, який офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілих та свідків кримінального правопорушення, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, п.51 по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.
Враховуючи наявність ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що спричинило загибель кількох людей, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме до 10 років позбавлення волі, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає на період судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шестидесяти днів, тобто до 10 квітня 2020 року, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Відповідно до положень п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.
Керуючись ст.ст.27, 314-316 КПК України, суд, -
п ос т а н о в и в:
В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати на період судового провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком до 60 (шестидесяти) днів, тобто до 10 (десятого) квітня 2020 року.

Ухвала суду в частини обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2020 р. ___ год. __хв. _____________________