Справа № 182/7804/19
Провадження № 1-кп/0182/1054/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0000069 за обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродденця с.м.т. Дунаївці, Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого,який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2011 р.н. та 2014 р.н., військовосліжбовця строкової військової служби, який займає посаду водій-слюсармайстерні ремонтного взводу ремонтно-технічної роти у військовому званні солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-VIII від 15.01.2015, відповідно до ст. 106 ч.1 п.п. 1, 17, 20, ст. 112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 оголошено проведення, зокрема, на території Хмельницької області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань Хмельницьким ОРВК, 22.11.2018 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України иПро мобілізаційну підготовку та мобілізацію №3543-ХІІ від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 13.02.2019 за №32, солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія-слюсаря ремонтно-механічної майстерні ремонтного взводу ремонтно-технічної роти, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно ст.24 ч.І п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 з 22.11.2018 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551 -XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно дотримуватись Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В кінці липня 2019 року солдат ОСОБА_3 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем строкової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , маючи об`єктивні можливості виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 28.07.2019 о 20 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до військової частини НОМЕР_1 та направився до місця свого проживання: АДРЕСА_4 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

01.11.2019 о 08 год. 00 хв., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_3 , добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 та заявив про себе та вчинений злочин.

Таким чином, ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді водій-слюсар майстерні ремонтного взводу ремонтно- технічної роти у військовому званні солдат, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №5 51-XIV від 24.03.1999, у визначений час 28.07.2019 року о 08 год. 00 хв. до військової частини НОМЕР_1 умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання: АДРЕСА_4 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 01.11.2019 року о 08 год. 00 хв., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 та заявив про себе та вчинений злочин.

Цими умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 04 листопада 2019 року.

Згідно угоди, сторони погодилися на повне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та на призначення йому покарання за ч.4 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням вимог ч.2 ст. 60 КК України, у вигляді арешту строком на два місяці з утриманням на гауптвахті.

Також в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження сторонами кримінального провадження, з яким вони погодилися.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. При цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч.4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 листопада 2019 року між прокурором Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000069.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням вимог ч.2 ст. 60 КК України, у вигляді арешту строком на два місяці з утриманням на гауптвахті.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1