Справа № 755/2347/18
№ 1-кп/755/328/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2019 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015555 від 18.11.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого укладальником-пакувальником у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілого ОСОБА_15 ,

потерпілого ОСОБА_16 ,

захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 17 листопада 2017 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, разом перебували біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де побачили раніше невідомого їм ОСОБА_16 та в цей час, у них виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_16 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілого, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 увійшли до вищевказаного під`їзду слідом за потерпілим ОСОБА_16 , де спільно з останнім зайшли до ліфту, на якому піднялись на четвертий поверх будинку по АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи в кабіні ліфту на четвертому поверсі вказаного будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 схопили ОСОБА_16 за руки та проти волі останнього, потягнули його до майданчику біля вантажного ліфту, де висловили останньому вимогу про передачу їм належних йому грошових коштів. У свою чергу, ОСОБА_16 , злякавшись за своє життя та здоров`я, приблизно о 23 годині 00 хвилин, почав тікати від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сходами на перший поверх, де його біля вхідних дверей наздогнав ОСОБА_8 та почав наносити йому удари в область голови заздалегідь підготовленим предметом, а саме - ременем з металевою бляхою, намотаним на руку. Після чого, через декілька секунд, до ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_9 та вони разом, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, продовжили наносити удари потерпілому в область голови. У подальшому, збивши ОСОБА_16 з ніг, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили наносити йому удари в область голови руками та ногами, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму: забій головного мозку, субарахнідальний крововилив надпотиличною долею справа та походу міжполушарної щілини, крововиливи в клиновидну (основну), лобну пазуху зліва та гайморові пазухи, перелом кісток носа, перелом решітчастої кістки та медіальної (внутрішньої) стінки лівої орбіти, множинні гематоми та садна м`яких тканин голови, три забійні рани обличчя, субкон`юнктивальний крововилив обох очей, травматичний вивих 11 та 21 зубів верхньої щелепи. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приблизно о 23 годині 20 хвилин, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_16 від отриманих тілесних ушкоджень втратив свідомість, спільно заволоділи майном останнього, а саме: мобільним телефоном марки Sigma X-treme ІР68 ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2159 гривень, гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 10400 гривень та 350 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17.11.2017 року становило 9 268 гривень, а також двома свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів «Форд конет торнео» д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_16 та «Фольксваген В 3» д.н.з. НОМЕР_3 , після чого, з місця вчинення злочину зникли і розпорядились вищевказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України не визнав і дав показання, що із 17.11.2017 року на 18.11.2017 року, він заїхав за ОСОБА_9 для того, щоб привезти піаніно. Після того, як вони відвезли піаніно, вони прибули на базу фірми близько 21 години 00 хвилин, після чого, вирішили піти до кафе неподалік, яке працює до 22 години 00 хвилин, де знаходилися близько 30 хвилин та вжили там десь 200 гр. горілки та 2 келихи пива. Коли вони збиралися йти по домівках, ОСОБА_9 запропонував переночувати у нього вдома, оскільки їм разом потрібно було зранку їхати на роботу, на що він погодився. Дорогою вони зайшли за сигаретами до магазину, що неподалік будинку, де проживає ОСОБА_9 , взяли горілку, об`єм не пам`ятає, воду і направилися до будинку ОСОБА_9 . Коли вони заходили до під`їзду, то зустрілися із сусідом ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_16 , якого до того він не знав, який погано стояв на ногах, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. У під`їзд зайшли спочатку втрьох, потім ОСОБА_9 вийшов відповісти на телефонний дзвінок, а він залишився у під`їзді. Зокрема, зазначив, що коли вони заходили до під`їзду, то випадково заділи ОСОБА_16 , що, на його думку, останній сприйняв негативно. Коли вони вже заходили до пасажирського ліфту на першому поверсі, то ОСОБА_16 зайшов останнім і їм необхідно було піднятися на четвертий поверх, де проживає ОСОБА_9 , а ОСОБА_16 стояв на виході з ліфту і коли вони виходили з ліфту, він штовхнув ОСОБА_16 , який стояв прямо на проході, оскільки вони виходили перші, однак, це був легкий поштовх, несвідомий. У результаті чого, вони вийшли на четвертому поверсі усі разом втрьох та вони планували залишитися з ОСОБА_9 , щоб попалити, а в цей час, ОСОБА_16 чекав на ліфт та в них з потерпілим зав`язалася розмова і вони запропонували йому випити і якимось чином ОСОБА_16 опинився з ними на балконі, але як саме, не пам`ятає. Потім почалася розмова про армію і потерпілий дістав свій ремінь та якимось чином наніс йому удар у праву щоку, однак, причину цьому він не знає. На його запитання, навіщо він це зробив, відповіді ОСОБА_16 вже не пам`ятає. Зокрема, показав, що спустившись на поверх нижче, тобто на третій, розбилася пляшка горілки, однак, чому вони спустилися ще нижче, сказати не може, оскільки не пам`ятає. Під час розмови, ОСОБА_16 без будь-якої причини вдарив його, після чого, почав бігти вниз. Він його наздогнав, тримав за куртку і в цей час, до них підбіг ОСОБА_9 і почав їх розбороняти, оскільки подумав, що вони б`ються. Далі, потерпілий почав наносити удари ОСОБА_9 у груди, а останній наніс потерпілому несильний удар долонею в обличчя, у результаті чого, ОСОБА_16 упав, після чого, ОСОБА_9 його підняв та в потерпілого почала бігти кров. У цей час, він знаходився на відстані близько двох метрів від потерпілого та ОСОБА_9 . Коли потерпілий стояв біля стіни, то впав другий раз, йому стало зле і при падінні, можливо, зламав ніс, оскільки було багато крові. ОСОБА_9 попрямував до вахтера повідомити про дану ситуацію, щоб останній викликав швидку, а потерпілий у цей час залишився на першому поверсі. Особисто він, швидку допомогу не викликав, оскільки думав, що її викличе вахтер, який знаходився поруч з будинком. У подальшому, коли вони з ОСОБА_9 вийшли з будинку, до них підійшли працівники поліції та попросили підійти до їх автомобіля та відвели їх у різні сторони. Він чув, як розмова поліцейських з ОСОБА_9 перейшла на підвищений тон. Далі, їх відвезли до райвідділу, де забрали його особисті речі, відвели у різні кабінети, задавали питання, тобто почали допитувати. Що відбувалося у цей час з ОСОБА_9 , він не знає. Зазначив, що корисливого умислу в нього не було, оскільки у нього були при собі свої гроші за перевезення піаніно 400 грн. на двох. Зокрема, після надання показань, ОСОБА_8 відмовився надавати відповіді, на поставлені запитання прокурором, представником потерпілого, скориставшись ст. 63 Конституції України. Однак, під час останнього слова звернувся до потерпілого з проханням його вибачити.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України не визнав і дав показання, що 17.10.2017 року за ним заїхав ОСОБА_8 , щоб забрати піаніно, після чого, вони повернулись на базу фірми близько 21 години 30 хвилин, де він забрав конверт з грошима за виконану роботу та на КПП отримав заробітну плату у розмірі 2800 грн. і разом з ОСОБА_8 пішли неподалік до кафе, де випили приблизно по 200 грам горілки та 0,5 пива і він запропонував ОСОБА_8 залишитися переночувати у нього вдома, оскільки вони вже вживали алкоголь, а зранку необхідно було йти на роботу та вони направилися до нього додому. Дійшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де він проживає, вони виявили, що у них закінчилися сигарети, тому сходили за сигаретами до магазину, де купили ще пляшку горілки об`ємом 0,7 літрів, напій «Pepsi» і близько 22 години 20 хвилин, пішли додому. Зайшовши до під`їзду, йому зателефонували та так як там поганий зв`язок він вийшов на вулицю, де зіткнувся із сусідом ОСОБА_16 , якого він раніше знав. Далі, вони підійшли до ліфту: він зайшов перший, за ним ОСОБА_8 і ОСОБА_16 , який живе на одинадцятому поверсі, а сам він проживає на четвертому. Коли на четвертому поверсі відкрилися двері ліфту, потерпілий ОСОБА_16 стояв біля дверей, тобто прямо на виході й на прохання вийти потерпілий не зреагував, оскільки був напідпитку і ОСОБА_8 виштовхав його з ліфту. Вони вийшли на четвертому поверсі та вирішили попалити, а в цей час, ОСОБА_16 стояв біля вантажного ліфту та в них спочатку зав`язався конфлікт з приводу того, що ОСОБА_8 потерпілого виштовхнув з ліфту, однак, він тривав недовго. Далі, вони почали спілкуватися на різні теми - про армію і життя, тому запропонували ОСОБА_16 випити з ними горілки, на що останній погодився та вони пробули на четвертому поверсі десь 20-40 хвилин і разом вжили близько 300-400 грам горілки. У ОСОБА_8 був ремінь 1953 року, який він демонстрував ОСОБА_16 , на що, той почав показувати свій ремінь. Потім, ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_8 по обличчю пряжкою від свого ременя та почав бігти вниз по сходах. Коли ОСОБА_16 добіг до третього поверху, ОСОБА_8 його зупинив та почав тягати за куртку, але не бив, а він став їх розбороняти та вони продовжили бесіду. Зазначив, що при ньому не було ніяких розмов з приводу того, що ОСОБА_8 вимагав у потерпілого якість гроші. Потім, на третьому поверсі з`явилася маленька чорна собака, яку майже відразу забрала сусідка на ім`я ОСОБА_19 з другого поверху. Вони продовжували випивати і розмовляти на третьому поверсі. Далі, він вирішив піти додому взяти закуску. Піднявшись по сходах на четвертий поверх, він почув, як розбилася скляна пляшка і почався шум, тому він повернувся на третій поверх, однак, там нікого не було. На першому поверсі він побачив, що ОСОБА_8 і ОСОБА_16 смикають один одного за куртки і він їх розборонив. У цей час, ОСОБА_16 наніс йому удар у груди, після чого, він рефлекторно наніс потерпілому два удари долонею в область обличчя, у результаті чого, останній упав обличчям на плінтус. Він його підняв, поставив до стіни, з нього почала литися кров і як наслідок, джинси та куртка були у крові, а він намагався привести його до тями. Після того, як він його підняв, він більше його не чіпав. Далі, він вийшов на вулицю з ременем в руках, оскільки, коли він підіймав ОСОБА_16 , ремінь розстебнувся і йому потрібно було його повністю вийняти, щоб вставити знову. Він намагався достукатися до вахтера, але ніхто не звернув уваги. Вийшовши з під`їзду, до нього, через 10-15 метрів, підійшли два поліцейських та сусід із третього поверху і його попросили пройти до автомобіля поліцейських. Підійшовши до автомобіля, у нього попросили документи, але він відповів, що при собі їх не має, оскільки живе в цьому будинку і зараз може піднятись та принести їх, однак, йому відмовили і почали нишпорити по карманах, а він почав опиратися, на що поліцейські поклали його на асфальт, заламали ліву руку, та, щоб зробити теж саме з правою рукою, перевернули його на бік і засунули якийсь предмет у рукав, наділи кайданки вже на дві руки. Коли вони вже приїхали до райвідділу, з нього зняли кайданки і він зрозумів, що це був телефон, тобто йому його підсунули, тому він його викинув з рукава куртки та запитував, що це таке. Далі, відбувалося оформлення відповідних паперів, а пізніше приїхав вітчим з його документами. Зазначив, що його цілий день та ніч тримали у райвідділу, вимагали підписати документи, хотіли забрати гроші, які він мав при собі, а саме 2400 гривень. Потім він попросив адвоката і коли ввечері приїхала адвокат, то сказала, що в документах нічого незрозумілого немає і їх можна підписувати та він підписав протокол, інші папери, які він не читав. Зазначив, що вину визнає частково, а саме в частині нанесення тілесних ушкоджень, він пропонував ОСОБА_16 надати допомогу на ліки, однак, шкоду не відшкодовував, оскільки перебуваючи під вартою, не мав такої змоги. Його мама приходила до потерпілого, але на контакт він та його родина не йшли. Зокрема, під час останнього слова зазначив, що просить вибачення, оскільки таке може статися з кожним.

Оцінка суду
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, їх вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілого та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпілий ОСОБА_16 суду показав, що до події з обвинуваченими ні в яких стосунках не перебував. 17 листопада 2017 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, він повертався додому після роботи. До того, як приїхати додому, він вживав десь 150 грамів алкоголю після роботи з друзями, які підвезли його. Коли він заходив до під`їзду, відкрив двері та побачив обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вийшли з під`їзду. Він зайшов до під`їзду, викликав ліфт, а обвинувачені повернулись до ліфту та зайшли слідом за ним, він натиснув на одинадцятий поверх, а вони натиснули на четвертий поверх, при цьому, ніхто нічого не говорив, а ні слова. Доїхавши до четвертого поверху, двері відчинились і в цей момент, обвинувачені силою витягнули його - один за одну руку, інший - за другу на четвертому поверсі та ОСОБА_8 сказав, що він «попав» на гроші, а ОСОБА_9 закрив двері ліфту, аби ніхто не зайшов, а він не вийшов і вони почали говорити, що їм потрібні гроші. У цей час, в обвинувачених була літрова пляшка горілки, яку вони розпочали розпивати біля вантажного ліфту на четвертому поверсі, а він стояв поряд. Коли обвинувачені випивали, ОСОБА_8 почав розпитувати, де він служив в армії, на що він сказав, що служив ще у Радянському Союзі. У цей час, ОСОБА_8 зняв із себе ремінь, обвинувачені між собою перемовились, ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 горілку і той почав пити її з горла пляшки та в цей час, він зрозумів, що почнуть його бити та коли ОСОБА_9 відволікся, так як пив з горла пляшки, він у цей час, почав від них тікати на перший поверх. Втечу спричинило все, у тому числі й фраза обвинувачених, щоб він вивертав кишені, а ОСОБА_8 намотував ремінь, тому він це сприйняв як загрозу, розуміючи, що вони хочуть його бити, оскільки поводились агресивно. Вибігши на перший поверх, він намагався натиснути на кнопку, щоб втекти з під`їзду, але двері не відчинялись. У цей час, прибіг ОСОБА_8 і почав його бити ременем з пряжкою, намотаним на руку, по голові та шиї, а також бив руками і відразу ж прибіг ОСОБА_9 і теж почав його бити, удари наносилися обома обвинуваченими, доки він не втратив свідомість. Зазначив, що при цьому, у нього був мобільний телефон, пакет з автоматикою для туалету, документи, водійське посвідчення, 2 технічних паспорти на автомобілі, грошові кошти у сумі 10400 грн. та 350 доларів США. Його заробітна плата складає 4000-5000 гривень на місяць, а 8000 гривень він взяв на роботі для закупки матеріалів для роботи, а інші гроші були його. Пояснив, що він працює часто на автомобілі та йому потрібні гроші на заправку й на запчастини, а іноді, бувають відрядження і тому він завжди бере гроші на всякий випадок. Зазначив, що мобільний телефон у нього знаходився у зовнішньому кармані куртки з лівої сторони, а грошові кошти та документи у внутрішньому кармані з лівої сторони. Зокрема, пояснив, що на четвертому поверсі йому удари не наносили, а на першому, що він пам`ятає, то це десь три удари ОСОБА_8 наніс точно в голову: брову, переносицю носа та під око, в орбіту ока, а ОСОБА_8 наніс три-чотири удари ременем, пряжкою, однак, точно сказати не може, так як був у стані шоку, але удари вони наносили обидва разом і в голову, і в обличчя. Від удару котрого з обвинувачених він втратив свідомість, він не пам`ятає, однак, припускає, так як відчував, що після того, коли він впав, його били ногами обидва обвинувачені. Він прийшов до тями вже в лікарні через дві доби після коми в реанімації. Крім того, у ході судового розгляду та під час судових дебатів зазначив, що внаслідок даної події став інвалідом, втратив роботу, якою раніше займався, переніс велику кількість операцій і до цього часу потребує лікування та хірургічного втручання. Зокрема, висловив свою позицію щодо призначення міри покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_20 суду показала, що 17 листопада 2017 року о 21 годині 30 хвилин, чоловіка ще не було вдома. Десь о десятій вечора вона зателефонувала чоловіку, який повідомив, що вже їде додому, а вона продовжила готувати на кухні та підійшовши до вікна, близько 22 години 15 хвилин, вона побачила з вікна, як чоловік йшов додому, однак, він так і не прийшов і оскільки було погано видно, то вона вирішила, що їй здалося, що то йшов її чоловік. Приготувавши їжу, вона заснула, а розбудила її вже поліція десь о пів на третю чи другу годину ночі, точно не пам`ятає. Їй зателефонували з поліції та спитали, чи вдома її чоловік і подивившись, вона зрозуміла, що його немає. У цей час, до їх квартири приїхали поліцейські, які повідомили, що її чоловік у лікарні, його побили та показали їй фото нападників, але вона сказала, що не бачила їх ніколи раніше. Разом з поліцейськими вона спустилася вниз у під`їзд для впізнання одягу її чоловіка, де лежали пасок, капюшон, пакет із сантехнікою і зазначила, що речі можуть бути її чоловіка. Також, на місці події, на першому поверсі, на запасній сходовій клітині було багато крові, розкидані дрібні гроші й чеки. На місці події ще була пляшка «Кока-коли» та на сходах, що ведуть з четвертого поверху, була розбита пляшка з-під горілки. Зазначила, що вона відразу показала, що у її чоловіка могла бути з собою така сума грошей, оскільки, у нього завжди є з собою велика кількість грошей, тому що він працює сантехніком і гроші йому потрібні, щоб купувати для роботи сантехніку. Показала, що обвинувачені нічого їм не відшкодували, її чоловік переніс дві операції, у лікарні перебував з 17 листопада 2017 року до Нового року, точно число не пам`ятає, після чого, лікувався вдома, потім знову в лікарні, а загалом лікується до цього часу і вони купують йому постійно ліки. Чоловік лікує зараз очі, у нього відбита орбіта ока, йому поставили пластину під око, у нього не звужується зіниця ока. Крім того, зазначила, що з нею зустрічалася мама ОСОБА_9 та говорила, чи може вона чимось допомогти, а вона запитала в останньої, чи вона хоче допомогти тими грошима, що викрали. Перша зустріч була з мамою ОСОБА_9 , а друга із захисником. На зустрічі був захисник, мама ОСОБА_9 , дві дівчини і чоловік у віці. Зустріч була з приводу фінансової допомоги, однак, їй говорили, що вона має зрозуміти становище батьків і самих обвинувачених. Сума допомоги нею озвучувалась 30 тисяч доларів США для лікування, яке було і ще буде попереду, оскільки, пролікували очі, однак, їм необхідно кожні 2-3 тижні їздити до лікарні та проводити лікування, потрібно змінити передні зуби, котрі вибили обвинувачені. Зокрема, показала, що мама ОСОБА_9 хотіла, щоб вони відмовились від показань, а саме від того, що у її чоловіка потерпілого ОСОБА_16 були з собою гроші;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_21 , працівник поліції, суду показав, що у той день він і його напарник ОСОБА_22 заступили на чергування у нічну зміну та в подальшому десь 00 год. 25 хв. отримали виклик, що у під`їзді по вул. Бородіна лежить людина. На місце події вони приїхали швидко, приблизно через 5 хвилин після виклику та їм відчинила під`їзд консьєржка. Коли вони приїхали до місця події, то помітили швидку допомогу, піднялись на сходи, де сталась подія. Потерпілий лежав біля сходів накритий курткою, було багато крові. Вони допомогли швидкій допомозі транспортувати потерпілого до карети швидкої допомоги, однак, встановити особу потерпілого на той час було неможливо, оскільки він був у непритомному стані. У під`їзді було темно, було багато землі, вони не роздивлялись детально місце події, першою чергою було транспортувати потерпілого. Речі у потерпілого, коли вони приїхали, були пошарпані, штани спущені, куртка неправильно одягнена. Потерпілий лежав на животі, від нього лунали звуки хрипу. Коли вони транспортували потерпілого до швидкої допомоги, до них підійшов невідомий громадянин і повідомив, що знає, де можуть перебувати особи, котрі побили потерпілого. Вони разом з напарником та невідомою особою пройшли близько кварталу, а потім побачили двох громадян з ознаками алкогольного сп`яніння. Підозрювані, коли вони підійшли до них, стояли на тротуарі, кудись направлялись. Коли вони посвітили ліхтарем, то побачили на їх одязі плями бурого кольору. Вони представились, повідомили про подію, що сталась і про те, що на них вказали, як на осіб, причетних до злочину, тому попросили їх пройти до службового автомобіля для встановлення їх осіб. ОСОБА_9 поводив себе агресивно і він попередив його про можливість застосування відносно нього фізичного впливу, однак, останній ніяким чином не реагував, тому вони надягнули кайданки на нього, поклавши його на землю. Під час поверхневого огляду ОСОБА_9 кричав, а ОСОБА_8 у цей час, стояв спокійно і спостерігав та не заперечував проти його огляду. Відстань затримання була близько кварталу від вул. Інженера Бородіна, десь 200-250 метрів. Під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_9 у правому рукаві його куртки він відчув предмет, схожий на мобільний телефон, розміром приблизно 15 см. заввишки, кнопковий. Він запитав у нього, що це за телефон, а ОСОБА_9 відповів, що це його особистий телефон. Вони попросили осіб дістати вміст своїх кишень і ОСОБА_9 виклав гаманець, у котрому була велика кількість купюр, точно не пам`ятає скільки, однак, останній зазначав, що це його кошти і поклав їх собі у кишеню. Потім вони доставили підозрюваних до слідчого відділку, а обвинувачені не пояснювали ситуацію, лише обурювались з приводу того, що їх затримують. Коли слідчий розпочав огляд ОСОБА_9 , він сказав, що в останнього у рукаві є предмет, схожий на телефон. Коли ОСОБА_8 дізнався про це, то почав казати ОСОБА_9 , навіщо він це зробив, після чого, ОСОБА_9 почав панікувати і намагався скинути телефон на підлогу, однак, він йому перешкодив, схопивши за руку, а коли прийшли поняті, то під час огляду, телефон впав на підлогу. Зазначив, що в ОСОБА_9 був ще його мобільний телефон смартфон;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_22 , працівник поліції, показав, що 18.11.2017 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, вони отримали виклик про те, що по вул. Бородіна двоє невідомих побили чоловіка, який лежить у крові. Коли вони приїхали, підійшли до під`їзду, їх зустріла консьєрж та повідомила, що у під`їзді лежить чоловік у крові. По приїзду швидкої допомоги, лікарі почали надавати потерпілому медичну допомогу, а вони допомогли транспортувати потерпілого до карети швидкої допомоги, потім почали спілкуватись з консьєржкою для уточнення інформації. У цей час, до них підійшов невідомий чоловік та повідомив, що він знає, де знаходяться двоє чоловіків, що побили потерпілого та запропонував їм пройти і показати, де вони можуть знаходитись. Разом з ним, вони направились у сторону вул. Алма-Атинської і там побачили двох чоловіків, як з`ясувалося - це були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких він чітко впізнав у залі суду. Від під`їзду де був потерпілий і до вул. Алма-Атинської відстань була декілька будинків, тому вони пройшли менш ніж за хвилину. Підозрювані були у сильному алкогольному сп`янінні, судячи з поведінки та їх емоцій, і було схоже, що вони хотіли зупинити автомобіль. ОСОБА_9 махав руками, вони запитували у них, чи причетні вони до події, на що останні казали, що до побиття потерпілого вони не причетні. Коли вони пройшли до службового автомобіля, підозрювані вже погоджувались з ситуацією, що склалась, а також і з їх затриманням. Говорили, що нібито захищали якусь дівчину від потерпілого. Вони їм повідомили, що на них вказав свідок, як на осіб, що побили потерпілого за адресою по вул. Бородіна. Зазначив, що в одного з обвинувачених були плями крові на одязі, тому вони запропонували їм пройти до патрульного автомобіля для встановлення їх осіб. Добровільно спочатку підозрювані не хотіли йти з ними, але потім погодились. У момент, коли вони підійшли до обвинувачених, особа, котра їм вказала на підозрюваних, зникла і вони не встигли встановити його особу, оскільки, зосередили всю свою увагу на підозрюваних і не звернули уваги, як чоловік зник. До патрульного автомобіля вони підійшли вчотирьох: він, напарник та двоє підозрюваних, яким вони запропонували добровільно викласти вміст кишень. ОСОБА_8 з ними співпрацював, проблем з ним не було та він добровільно виклав вміст своїх кишень. Його напарник запропонував пройти огляд ОСОБА_9 добровільно, на що той поводив себе неадекватно, ображав їх та нецензурно лаявся. ОСОБА_9 відмовився надати їм свої документи, говорив, що хоче сходити додому, почав розмахувати руками, на що йому було зроблено зауваження, але реакції ніякої не було і тому він повалив його на землю та одягнув кайданки. Потім, поверхневий огляд ОСОБА_9 проводив його напарник. У цей час, напарник сказав йому, щоб він подивився, що в ОСОБА_9 був предмет, схожий на мобільний телефон. Вони зв`язались з черговою частиною і повідомили про те, що будуть доставляти підозрюваних до поліції. Потім вони поїхали до відділку, де при понятих у підозрюваних було вилучено їх речі. Зазначив, що він не знає, чи були гроші в ОСОБА_9 та не пам`ятає у кого саме були плями крові. Зокрема, показав, що він був присутній при обшуку підозрюваних, а також був присутній вітчим ОСОБА_9 . У ОСОБА_8 був при собі новий мобільний телефон «Самсунг», гаманець та ключі. Що було в ОСОБА_9 , він не звертав увагу, лише пам`ятає, що при обшуку, з його рукава випав телефон та той кричав, що нібито йому його підкинули;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_23 показав, що він обвинувачених до події раніше не знав. У день події він повертався додому десь можливо об одинадцятій годині вечора в листопаді 2017 року, але день точно не пам`ятає. Він побачив двох незнайомих йому чоловіків, котрі стояли біля дверей, що ведуть на східці до під`їзду. Він піднявся додому ліфтом. Перед входом у під`їзд з вулиці є двоє дверей - на сходи та на ліфт. Невідомі йому чоловіки стояли біля сходів. Коли він прийшов додому, то згадав, що забув телефон у машині і повернувся назад сходами та коли спускався вниз, то побачив на сходах лежачого чоловіка, котрий був у крові та видавав звуки у вигляді хрипу, при цьому, невідомих йому чоловіків, котрих він бачив на вулиці, вже не було. Він повідомив про випадок консьєржці і вона викликала швидку медичну допомогу та поліцію, а він пішов шукати невідомих чоловіків, котрих знайшов неподалік від під`їзду. Потім, через хвилин 15 приїхали швидка медична допомога та поліція і він показав поліцейським, де знаходяться обвинувачені. З обвинувачених у той час він встиг розгледіти ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 не роздивився, оскільки було темно. Він вказав поліцейським на чоловіків, котрі були біля під`їзду. Моменту затримання він не бачив. Зазначив, що коли він вийшов з під`їзду, то спостерігав за обвинуваченими, котрі йшли в сторону вулиці Алма-Атинської. Так, вони відійшли від під`їзду приблизно на 100-200 метрів та він побачив, як по вул. Алма-Атинській їхала поліція і повернувся до під`їзду, щоб сказати, що він бачив, де знаходяться обвинувачені. Коли він з поліцейськими знайшов обвинувачених, вони були на тому ж самому місці. Пояснив, що він бачив, як до обвинувачених підійшли поліцейські, попросили документи, потім пішли до автомобіля поліцейських, а він пішов додому, що відбувалось потім біля під`їзду, йому не відомо;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_24 показав, що він знає в обличчя потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_9 , однак, коли сталась подія, він перебував у Житомирській області та йому зателефонував слідчий, повідомив про подію, що сталась, а саме про те, що у під`їзді їхнього будинку побили чоловіка і попросив надати йому, за можливості, відео з камери на вході до будинку, оскільки, він встановив у під`їзді їхнього будинку відеоспостереження, так як в будинку були вже крадіжки. Зазначив, що інформацію на відеореєстраторі змонтувати неможливо, запис ведеться щосекундний. Коли він повернувся додому, то зателефонував слідчому і запитав, який проміжок часу на відео йому необхідно надати. Він надав відео з 03 години дня до приїзду поліції, а пізніше записав на флешку відеоматеріал за 17 листопада 2017 року, оскільки там був великий об`єм. Зазначив, відео надав добровільно та те, що час на відео на 1 годину може не збігатися з реальним, оскільки тоді саме переводили час на зимовий, але запис є дійсним;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_25 показала, що 17.11.2017 року, після 22 години, точно не пам`ятає, біля під`їзду, де вона працювала консьєржем, знаходились обвинувачені ОСОБА_26 та ОСОБА_9 . Потім приїхав потерпілий ОСОБА_16 , глянув на обвинувачених, відчинив двері та пішов до ліфту, а обвинувачені також пішли за ним у ліфт і двері ліфту зачинилися. Вона була на своєму робочому місці та там у під`їзді двері глухі, жодних криків у той вечір вона не чула та навіть не могла подумати, що сталась бійка. З моменту, як обвинувачені та потерпілий зайшли до ліфту, і коли обвинувачені вийшли з дверей сходового майданчику будинку, пройшла приблизно година. Через 5 хвилин, до неї постукав житель даного будинку і запитав, чи вона бачила хлопців, які виходили з під`їзду та попросив викликати швидку допомогу й поліцію, сказавши, що побили чоловіка. Вона вже потім побачила потерпілого, коли його забирала швидка допомога та у нього в крові було все обличчя. У подальшому, бачила, як поліцейські розмовляли з обвинуваченими, оскільки стояла біля під`їзду, а вони були на розі будинку, відстань між ними була приблизно 6-7 метрів;

- допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, у порядку ст. 356 КПК України, експерт ОСОБА_27 показала, що слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві їй були надані фотокопії картки виїзду медичної допомоги, оригінал медичної картки стаціонарного хворого, диски та рентгенограми зі знімком МРТ головного мозку на ім`я ОСОБА_16 , матеріали кримінального провадження їй не надавались, а надавалась медична документація. Ушкодження, котрі зазначені у п. 1 Висновку, описані таким чином тому, що вказані нею ушкодження розташовані в одній анатомічній ділянці, мають ознаки черепно-мозкової травми і були оцінені нею комплексно. Питання щодо кількості тілесних ушкоджень слідчим їй не ставив, тому вона на нього не відповідала. Вона використовувала метод вивчення медичної документації та наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995 року про визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Огляд потерпілого під час проведення експертизи не проводився. У медичній документації, котра була їй надана, були зазначені всі тілесні ушкодження та їй цього було достатньо. Черепно-мозкова травма залишиться за критерієм небезпечності для життя у момент заподіяння, котра характерна для тяжкого тілесного ушкодження. На запитання сторони захисту, пояснила, що якщо були б інші дані (у тому числі й слідчий експеримент) та питання, то можливо і можна би було розмежувати хто які удари наносив, однак, у сукупності по верхньому критерію тяжкість тілесних ушкоджень все одно не зміниться.

Колегія суддів, оцінює показання потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , експерта ОСОБА_27 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- рапортом інспектора роти № 3 батальйону № 1 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_21 від 18.11.2017 року, з якого вбачається, що екіпаж ФОРТ-0412, у складі інспекторів ПП УПП в м. Києві, старших лейтенантів поліції ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , під час нічного патрулювання 17.11.2017 року, 18.11.2019 року о 00 годині 25 хвилин, отримав виклик про те, що в АДРЕСА_3 , двоє невідомих побили чоловіка (лежить в крові). Прибувши на місце виклику, було виявлено 28 бригаду швидкої допомоги та заявницю, яка вказала місце, де на східцевому майданчику 1-го поверху лежить побитий чоловік. Разом із 28-ю бригадою швидкої допомоги, було виявлено невідомого чоловіка, який лежав на животі, мав скривавлене обличчя та був накритий курткою. Після чого, до них підійшов невідомий громадянин та повідомив їм, що знає, де знаходяться особи, які побили потерпілого та разом із ним направились до даного місця. Біля будинку АДРЕСА_4 , біля дороги, даний чоловік вказав їм на двох чоловіків, як на тих, що побили потерпілого. Ними виявились: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебували у стані сп`яніння та неадекватно розуміли ситуацію, мали на одязі плями бурого кольору, які схожі на кров. Ними було прийнято рішення про їх затримання. Вони повідомили їм мотиви затримання та запросили пройти до патрульного автомобіля. Згідно зі ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», було проведено поверхневий огляд затриманих. ОСОБА_9 , серед інших речей, виявлених при огляді, не міг пояснити та чітко відповісти на питання, чому він носить мобільний телефон у рукаві, який було виявлено під час огляду за тактильними ознаками (т. 3 а.п. 50);

- протоколом огляду місця події від 18.11.2017 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є приміщення коридору 1-го поверху, яке розміщене за дверима № 3 (двері № 1 кімната вахтера, двері № 2 загальний вхід до під`їзду з ліфтами та входами до квартир) під`їзду АДРЕСА_5 . Так, двері № 1 відчиняються лише за допомогою ключа (механічного); двері № 2 обладнані домофоном з магнітним ключем та кнопками; двері № 3 відчиняються за допомогою обладнаного магнітного замка, також, наявний цифровий код. На момент огляду жодні двері явних механічних пошкоджень не мають. Відчиняють двері № 3 за допомогою магнітного ключа (наявний консьєрж), де одразу потрапляють у приміщення коридору, де праворуч (якщо стояти спиною до дверей) розміщені два вікна. На підвіконні № 1 (ближче до входу) вікна стоїть два непошкоджені вазони, на підвіконні № 2 вікна, стоїть один вазон та поруч одна тарілка з-під вазону. Ліворуч від дверей, розміщена ділянка під`їзду розміром 7х2 м, під сходами, які ведуть на наступний поверх. Підлога під вказаними сходами вкрита слідами речовини бурого кольору із залишками землі з вазону, який лежить поруч. На відстані приблизно 1 м лежить земля з рослиною. Поруч, хаотично розкидані рахунок-фактура № АП-000/1043 від 11.07.2017 року, пояс чоловічий коричневий, шкіряний, грошові купюри номіналом 20 гривень (1 купюра), 10 гривень (1 купюра), 1 гривня (2 купюри), пачка з-під цигарок «Monte Karlo» з цигарками 9 штук. Ближче до стінки лежить капюшон синього кольору, балоновий, зі слідами речовини бурого кольору. Поруч із капюшоном лежить частина від пошкодженого пластикового вазону. На стінах біля даної ділянки є плями речовини бурого кольору (розмазані, біля батареї на стіні у виді капель та кров`яних потьоків). Підлога вкрита плиткою сіро-бежевого кольору. У зв`язку з тим, що підлога вкрита речовиною бурого кольору, виявлено сліди від підошви взуття (фрагменти), приблизний розмір 42-43. На місці зафіксовано дані сліди. У зв`язку з тим, що на сходах виявлено фрагменти слідів від взуття (слід з речовиною бурого кольору), піднімаються на 2-й поверх. Далі, на сходах виявлено краплини речовини бурого кольору. На 2-му поверсі (за дверима до коридору, речових доказів, слідів злочину не виявлено, крім як на сходах краплі речовини бурого кольору. Тому, по краплях речовини бурого кольору піднімаються на 3-й поверх, де речовини бурого кольору не виявлено, проте, на сходах, які ведуть до 4-го поверху (ступінь № 5), виявлено скляну пошкоджену горловину з-під пляшки, на наступних сходах до 4-го поверху іншу частину скляної пляшки з-під горілки «Козацька Рада». Далі, по краплях заходять на 4-й поверх, де ліворуч лежить пакет зі сантехнічними приладами, які у подальшому вилучені. Поруч з пакетом лежить два недопалки з написом «Мальборо», які поміщено у два відповідні паперові конверти. В ході огляду також вилучено змиви речовини бурого кольору з підлоги 1-го поверху, які поміщено до паперового конверту ВЕП № 3485635, поміщено ремінь, капюшон, накладна. До ВЕП № 0010034 поміщено сантехнічне приладдя в пакеті з поверху № 4. До паперового конверту поміщено пошкоджену скляну пляшку (т. 3 а.п. 51-56);

- карткою виїзду швидкої допомоги № 42 від 18.11.2017 року, за адресою: м. Київ, вул. С. Лазо, 6, під`їзд 1/1, у зв`язку з побиттям та перебуванням без свідомості невідомого чоловіка приблизно 40 років. З даної картки вбачається, що за період часу з 00 години 55 хвилин по 01 годину 32 хвилини, даний чоловік із темно-русявим волоссям із сивиною, що був одягнений у темно-сіру дуту куртку, темно-сині джинси, бежевий светр з геометричним малюнком, чорні зимові черевики, колір очей дізнатись неможливо, був прийнятий до ШМД відділення НХ-ПШП з попереднім діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій головного мозку, множинні гематоми та садна обличчя. Параорбітальні гематоми обох очей, перелом кісток носа, кома. З пацієнтом передано ключі, зв`язка ключів від автомобіля, каблучка із жовтого металу, грошей і документів не передано. Зі слів консьєржа, якийсь хлопець вибіг з парадного, де знаходяться сходи і сказав, щоб викликали ЕНД, оскільки там лежить чоловік увесь в крові. Вона викликала бригаду ЕНД. На момент огляду відмічаються множинні гематоми та садна обличчя, які помірно кровоточать, гематоми обох повік (очей), крепітація кісток та кровотеча з носа (т. 3 а.п. 64);

- висновком експерта № 1917/Е від 05.01.2018 року, з якого вбачається, що 1.2.3 Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 18.11.2017 року о 00 годині 13 хвилин, у нього мали місце тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку, субарахнідальний крововилив над потиличною долею справа та походу міжполушарної щілини, крововиливи в клиновидну (основну), лобну пазуху зліва та гайморові пазухи, перелом кісток носа, перелом решітчастої кістки та медіальної (внутрішньої) стінки лівої орбіти, множинні гематоми та садна м`яких тканин голови, забійні рани (три) обличчя, субкон`юнктивальний крововилив обох очей, травматичний вивих 11,21 зубів верхньої щелепи. Необхідно загострити увагу на наступному: п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»; у п. 2.1.2 та п. 2.1.3/б,/о «Правил» визначено таке: 2.1.2. Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п.2.1.3.о) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку; 2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: «До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: б) відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластинки склепіння черепа; о) ушкодження, що спричинили шок тяжкого ступеня, масивну крововтрату, кому, гостру ниркову, печінкову недостатність, гостру недостатність дихання, кровообігу, гормональну дисфункцію, гострі розлади реґіонарного і органного кровообігу, жирову чи газову емболію. Всі вони мусять підтверджуватись об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних та інструментальних досліджень». Зазначене ушкодження у клінічному перебігу призвело до розвитку небезпечних для життя явищ (кома, гострий розлад кровообігу АТ80/40мм.рт.ст.) та дихання) та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3/б,/о Правил). Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось від травматичної дії тупим(ми) предметом(ми), характерні властивості якого(их) в ушкодженні не відобразились, за давністю може відповідати вказаному терміну. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів. 5. Відсутність даних про забір крові та сечі у ОСОБА_16 для токсикологічного дослідження, з метою виявлення наявності та концентрації спиртів, не дозволяє дати відповідь на дане питання. 6. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_16 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається (т. 3 а.п. 66-72);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_16 , з якого вбачається, що останній відповів, що зможе впізнати особу невідомого чоловіка, який 17.11.2017 року, за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 6, вчинив напад з наглядно знайомим чоловіком. Зріст 192-195 см, середньої тіло будови, одягнутий був у чорну шкіряну куртку, темні джинси, вік 30-35 років. Потерпілий ОСОБА_16 впізнав чоловіка зображеного на фотознімку № 2, за рисами обличчя. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2017 року, на фотознімку під номером «два», зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3 а.п. 73-76);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_16 , відеозапис якого було переглянуто у судовому засіданні, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_16 розповів та показав на місці події обставини події, що відбулася 17.11.2017 року, за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 6. ОСОБА_16 розповів, що приблизно о 22 годині 30 хвилин 22 годині 40 хвилин, він заходив до під`їзду будинку. З дверей вийшли два чоловіки і він зайшов до під`їзду, за ним зачинилися двері та він зайшов. Викликав ліфт, зайшов до нього, натиснув 11 поверх і двері почали зачинятися. У цей час, невідомий поставив ногу в двері та вони відчинились, зайшли два чоловіки, натиснули кнопку 4-го поверху. На 4-му поверсі ОСОБА_16 показав, що у ліфті він стояв далі від входу, а невідомі ближче. Коли двері відчинилися на 4-му поверсі, невідомі чоловіки схопили його за руки та виштовхали з ліфту, затягнувши його до майданчику перед вантажним ліфтом. Чоловік, що менший, тримав двері до майданчику, щоб ніхто не зайшов. Чоловік, що вищий, стояв на відстані декількох кроків від іншого. Менший відкрив пляшку горілки і почав її пити, а потім, передав її іншому. Потім, вони йому почали говорити «Чувак ти попав». Далі, вищий чоловік дістав зі штанів широкий ремінь, намотав його на руку і ОСОБА_16 зрозумів, що будуть його бити. При цьому, чоловіки йому не погрожували, проте, сказали «Чувак ти попав» та він їх не зрозумів. Двері на балкон були відчинені та коли вони почали випивати по другому разу, потерпілий зрозумів, що у нього є можливість втекти. Після цього, ОСОБА_16 у цьому приміщенні кинув свій пакет та вибіг на балкон, ногою відкрив двері, що ведуть на сходи та по сходах побіг вниз на перший поверх. Добігши, до вхідних дверей, що на першому поверсі, ОСОБА_16 намагався відчинити двері, але ключ від вхідних дверей заїдає і йому не вдалося їх відчинити. Його наздогнав спочатку вищий чоловік та вдарив ременем намотаним на руку в обличчя в область носу. Спочатку, його вдарили ззаду, а потім він повернувся і тоді вже вдарили ременем в обличчя. Потім, почали далі наносити удари. Далі, ОСОБА_16 впав та втратив свідомість через деякий час. З цінних речей у ОСОБА_16 зникли: мобільний телефон, що знаходився у зовнішній кишені куртки; гаманець з грошовими коштами у сумі 8 000 гривень та 350 доларів США; документи. ОСОБА_16 не відчував, як у нього забирали його речі. ОСОБА_16 було нанесено 5 ударів, потім він впав та втратив свідомість, отямився у ліфті (т. 3 а.п. 77-80);

- висновком DIAГНОСТ КТ СКТ лицьового скелету від 18.12.2017 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_16 наявні КТ ознаки: множинні переломи кісток лицьового скелету зі зміщенням та деформацією м`яких тканин очниці. Емфіземи м`яких тканин очниці та висновком DIAГНОСТ КТ СКТ лицьового скелету від 29.12.2017 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_16 наявні КТ ознаки: стан після пластики з приводу множинних переломів кісток лицьового скелету зі зміщенням та деформацією м`яких тканин очниці. Стан допустимий. Багатоуламковий перелом кісток носу зі зміщенням. Емфіземи м`яких тканин очниці (т. 3 а.п. 83-84);

- консультативним висновком спеціаліста КМКЛ № 11 від 18.12.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_16 встановлений діагноз: Стан після контузії обох очей, посттравматична макулопатія, стан після перелому кісток орбіт та лицьового скелету. Травматичний мідріаз OS. Субкон`юктивальний крововилив OS (т. 3 а.п. 85)

- виписним епікризом № 44653/107090 Центру щелепно-лицевої хірургії КЗКОР «Київська обласна клінічна лікарня», з якого вбачається, що ОСОБА_16 встановлено діагноз: Посттравматичний лівосторонній енофтальм. Травматичний перелом медіальної та нижньої стінок лівої орбіти. Травматичний перелом кісток носа та 26.12.2017 року останньому проведено операцію з реконструкції медіальної та нижньої стінок лівої орбіти індивідуалізованим попередньо змодельованим імплантатом з РЕЕК (Merz), закрита репозиція кісток носа (т.3 а.п. 87);

- протоколом огляду відеозапису від 23.11.2017 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється диск з написом «DVD-R», на якому знаходиться 1 папка, яка має назву « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У даній папці знаходяться файли з відеозаписами, на яких зображено вхід до під`їзду будинку АДРЕСА_3 (т. 3 а.п. 93-99);

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 23.11.2017 року, а саме: CD-R диску з відеозаписом камери спостереження на вході в під`їзд АДРЕСА_5 (т. 3 а.п. 100);

- відеозаписом з камер спостереження за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 6, який було переглянуто в судовому засіданні, на якому видно як заходять обвинувачені та потерпілий до під`їзду та як в подальшому через деякий час виходять обвинувачені (т. 3 а.п. 101);

- протоколом огляду місця події від 18.11.2017 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є приміщення, яке розташоване з лівої сторони при вході до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві по вул. Червоноткацькій, 2 в м. Києві. На час огляду, у даному приміщенні знаходиться особа чоловічої статі, яка представилася як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що одягнутий у шкіряне взуття, джинси синього кольору, темну куртку чорного кольору. На правому взутті та правів штанині виявлено сліди бурого кольору. Руки у даного громадянина збиті. При знятті з останнього браслету, ОСОБА_9 з рукава куртки кинув на підлогу мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_1 зі вставленою у нього сім-карткою мобільного оператора «Київстар», номер: НОМЕР_4 . Також, на спині куртки, в яку останній був одягнутий, місцями виявлено крейдовий покрив. Також, в ході огляду було сфотографовано взуття, у яке останній був одягнений (т. 3 а.п. 102-108);

- протоколом огляду місця події від 18.11.2017 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є приміщення, яке розташоване з лівої сторони при вході до центрального входу до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві по вул. Червоноткацькій, 2 в м. Києві. На час огляду, у даному приміщенні знаходиться особа чоловічої статі, яка представилася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно пред`явив належні йому речі, а саме: 807 гривень; 4 залізні гривні; картки; розкладний ніж; запальничку марки «Zippo»; 7 дисконтних карток; дві картки «Приват Банк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_8 ; зв`язку ключів; навушники; еспандер; запальничку; шкіряний гаманець; посвідчення водія № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 . Крім цього, на правому плечі куртки, в яку останній був одягнутий, виявлено слід бурого кольору, схожий на кров. Крім цього, на лодонях ОСОБА_8 не виявлено слідів бурого кольору (т. 3 а.п. 109-111);

- протоколом огляду місця події від 18.11.2017 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється службовий кабінет № 327, який розташований на третьому поверсі Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (слідчого відділу). Вхід до кабінету здійснюється через дерев`яні двері, зліва направо. У кабінеті стоїть стіл, сейф. Навпроти вхідної двері стоїть стіл, на якому сидить чоловік, який назвався як ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який добровільно в присутності двох понятих віддав купюри в кількості 6 штук: 2 купюри по 200 гривень, 4 купюри по 500 гривень, 1 купюра по 50 гривень та пояснив, що вищезазначені гроші йому передав на збереження пасинок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження грошей йому невідомо. Вищезазначені купюри були вилучені та поміщені до білого паперового конверту, скріплено печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» та підписами понятих (т. 3 а.п. 112);

- висновком експерта № 3027 від 20.11.2017 року, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено: синці в правій підочній ділянці, передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу; садно по задній поверхні правого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 17.11.2017 року, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 3 а.п. 114-116);

- висновком експерта № 459 від 05.01.2018 року, з якого вбачається, що 1. Згідно «Висновку експерта» № 460 від 05.01.2018 року, експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної цитології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи: кров потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО; кров підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить до групи AB (IV) ізосерологічної системи АВО. 2. При судово-цитологічному дослідженні капюшону (об. 1-3), ременю (об. 4,5) гнку-фактури (об. 6) знайдені кров (об. 1-6) та клітини шкіри (об. 5), сполучної тканини (об. 1-3), багатошарового (об. 3,5) та одношарового (об. 3) плаского незроговілого епітелію, а також клітини зовнішньої кореневої піхви волосся (об. 3) особи чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності крові та клітин виявлений антиген В та в крові об. 6 додатково ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілого ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_8 при умові зовнішньої кровотечі та травмуванні вищевказаних тканин у останнього. Походження слідів в об. 1-6 від підозрюваного ОСОБА_9 виключається (т. 3 а.п. 118-123);

- висновком експерта № 460 від 12.01.2018 року, з якого вбачається, що 1. Згідно «Висновку експерта» № 461 від 04.01.2018 року, експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної цитології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи: кров потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО; кров підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи АВ (IV) ізосерологічної системи АВО. ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належать до категорії видільників, що встановлено дослідженням зразка слини. 3. При судово-цитологічному дослідженні 2-х недопалків сигарет «Marlboro firm filter» (об. 1,2) кров не знайдена. Виявлена слина, статеву належність якої встановити не вдалось через малу кількість клітин. При визначенні групової належності слини виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, при чому в об. 1 реакцією кількісної абсорбції. Отже, походження слини в об. 1,2 можливе від особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В по системі АВО, в об. 1 - від видільника, в об. 2 незалежно від категорії видільництва, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_9 (антигени А і В). При цьому домішки слини в об. 1,2 від потерпілого ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_8 (антиген В) не виключаються (т. 3 а.п. 125-130);

- висновком експерта № 560 від 04.01.2018 року, з якого вбачається, що 1. Кров потерпілого гр. ОСОБА_16 , 1968 р.н., відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. 2. На наданих на експертизу джинсових брюках (об. № № 1-13) та парі черевиків (об. № № 14-21), вилучених у гр. ОСОБА_9 , 1988 р.н., виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові на джинсових брюках в об. № № 2- 7,9,10,12,13 та на черевиках (об. №№ 14-21) виявлений антиген В, а в об. №№ 5,13, крім того, і ізогемаглютинін анти-А. Дана кров може походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А и в даному випадку може належати потерпілому гр. ОСОБА_16 . При визначенні групової належності крові в об. № 1,8,11 на джинсових брюках виявлені антигени А та В, що не виключає можливість походження даної крові від особи (осіб), в крові якої (яких) містяться виявлені антигени, або за рахунок змішування крові осіб груп крові з будь-яким сполученням вказаних антигенів. Можливість домішки в даних слідах (об. №№ 1,8,11) крові потерпілого гр. ОСОБА_16 не виключається (антиген В) (т. 3 а.п. 136-142);

- постановою про визнання та зберігання речових доказів від 02.02.2018 року, а саме: змивів речовини бурого кольору з підлоги біля сходів на першому поверсі, які упаковано у паперовий конверт (висновок експерта № 561), двох недопалків з приміщення четвертого поверху, які в послідуючому опечатано в два паперових конверти; шкіряного ременю, балонового капюшону, накладної, які в послідуючому поміщено до пакету, трьох грошових купюр, «слідчий підрозділ» 3485365 (висновок експерта № 459ц); частини скляної пляшки між 3 і 4 поверхом; сантехнічного приладдя на четвертому поверсі, що були вилучені 18.11.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 6; мобільного телефону марки мобільний телефон марки Sigma X-treme IP 68 НОМЕР_8 , який було вилучено у ОСОБА_29 під час огляду за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2; джинсових брюк та пари черевиків, що були вилучені під час затриманої особи ОСОБА_9 ; шкіряного ременю, який добровільно надав ОСОБА_8 (т. 3 а.п. 144-145);

- висновком експерта № 561 від 04.01.2018 року, з якого вбачається, що 1. Кров потерпілого гр. ОСОБА_16 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. 2. На наданому на експертизу фрагменті марлі зі змивами речовини бурого кольору з підлоги біля сходів на першому поверсі (об. №1), вилученими під час огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. №1 виявлений антиген В та ізогемаглютинін -А, що не виключає можливість походження цієї крові від особи (осіб) з групою крові в з ізогемаглютиніном анти-А, тобто в даному випадку від потерпілого гр. ОСОБА_16 (т. 3 а.п. 147-150);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 21.12.2017 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_16 було відібрано кров у біологічну пробірку ємкістю 2 мілілітри та слину у біологічну пробірку ємкістю 2 мілілітри, для порівняльного експертного дослідження (т. 3 а.п. 153);

- протоколами отримання зразків для експертизи від 07.12.2017 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було відібрано кров та слину, для порівняльного експертного дослідження (т. 3 а.п. 174, 177);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.11.2017 року, з якого вбачається, що 18.11.2017 року о 01 годині 00 хвилин, було затримано ОСОБА_30 (т. 3 а.п. 163-165).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 30 від 16.01.2018 року та № 6 від 02.01.2018 року, вбачається, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на період часу, до якого відноситься правопорушення, у відношенні якого вони підозрюються, будь-яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждали і могли усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на даний час також психічно здорові і можуть за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 3. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за своїм психічним станом не потребують застосування до них примусових заходів медичного характеру. 4. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 алкогольною чи будь-якою наркотичною залежністю не страждають і проведення лікування з вищезазначених приводів не потребують (т. 3 а.п. 178-181).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, колегія суддів не бере до уваги показання свідка ОСОБА_28 , який був допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, та показав, що він є цивільним чоловіком матері ОСОБА_9 . Восени, дати точно не пам`ятає, о 10 годині вечора, йому зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що скоро буде вдома разом з другом ОСОБА_8 , котрий залишиться у них на ніч. Коли ОСОБА_9 телефонував, то повідомив, що знаходиться біля будинку і буде через пів години вже вдома. Приблизно першої години ночі, їм зателефонували з поліції та попросили привезти документи для підтвердження особи ОСОБА_9 та він приїхав до Дніпровського РУ поліції, що по вул. Червноткацькій і побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які були на першому поверсі біля охорони. Він віддав документи, хотів забрати ОСОБА_9 додому, однак, поліцейські йому не дозволили. ОСОБА_9 заявив, що йому підкинули мобільний телефон поліцейські, але на це ніхто не звертав уваги та вони чекали слідчого, шукали свідків, а після того, як приїхав слідчий, з ОСОБА_9 зняли кайданки. Потім, слідчий попросив свідків звернути увагу на мобільний телефон, що був у ОСОБА_9 і вніс до протоколу всі дані, потім був обшук та ОСОБА_9 дістав все з кишень на стіл, після чого, слідчий зробив фото, упакував все в пакет, опечатав і закрив. Потім обшук був у ОСОБА_8 , який мав при собі дорогий мобільний телефон, модель він не пам`ятає, дрібні гроші по 20, 100 грн., сума була невелика. Коли він підійшов до ОСОБА_9 , то в останнього був при собі його телефон «Леново», котрий він віддав його добровільно і гроші у сумі 2400 грн., котрі повинні були бути у нього для відрядження. Ще він бачив помаранчевий кнопковий телефон, дешевий, звичайний, котрий підкинули ОСОБА_9 поліцейські, поклавши його в рукав. Потім, він забрав гроші та телефон у ОСОБА_9 і поїхав додому, а там віддав все дружині. Наступного дня, приблизно о 10 годині дня, до нього приїхали слідчий з дільничним та почали вимагати повернути гроші, на що він сказав, що у нього їх немає, бо дружина пішла на роботу та забрала все з собою. Потім, він разом з поліцейськими поїхав до дружини на роботу і вона винесла речі ОСОБА_9 та віддала йому і приїхавши до райвідділу, вилучили у нього гроші та відібрали пояснення.

Однак, колегія суддів критично ставиться до таких показів свідка ОСОБА_28 , який є цивільним чоловіком матері ОСОБА_9 , розцінює їх як такі, що дані з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_9 відповідальності, оскільки, з протоколу огляду місця події від 18.11.2017 року, який був досліджений в судовому засіданні й зауважень до нього не надходило, вбачається, що у кабінеті Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (слідчого відділу) знаходиться чоловік, що назвався як ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який добровільно в присутності двох понятих віддав купюри в кількості 6 штук: 2 купюри по 200 гривень, 4 купюри по 500 гривень, 1 купюра по 50 гривень та пояснив, що вищезазначені гроші йому передав на збереження пасинок ОСОБА_9 і походження грошей йому невідомо (т. 3 а.п. 112). На запитання прокурора, чому різняться його показання в частині грошових коштів, чітко пояснити не зміг.

Що стосується доводів сторони захисту щодо неправильності викладення фактичних обставин кримінального правопорушення з приводу того, що обвинувачені здійснили напад з метою заволодіння майном ОСОБА_16 , поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки, як видно із дослідженого слідчого експерименту, так і в ході всього судового розгляду, потерпілий ОСОБА_16 чітко та послідовно показав, що саме спільними діями обох обвинувачених він був виштовханий з ліфта, після чого, почув вимогу про грошові кошти і в подальшому, побачивши намотаний на руці ОСОБА_8 ремінь з пряжкою, зрозумів, що його почнуть бити, відчув загрозу та при першій можливості почав тікати, однак, йому не вдалося відкрити двері та від сильних ударів обох обвинувачених в голову та обличчя втратив свідомість. Зокрема, потерпілий ОСОБА_16 неодноразово на запитання сторони захисту повідомляв, що саме обидва обвинувачені спільно наносили йому численні удари, а також чітко показав суду щодо грошових коштів та їх суми, і в колегії суддів, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, немає підстав ставити під сумнів показання потерпілого, тому і визнає їх належними. Виходячи з цього, у ході судового розгляду кримінального провадження колегія суддів також не знайшла підстав для задоволення клопотання сторони захисту про призначення додаткової судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_16 , оскільки експерт ОСОБА_27 під час її допиту чітко пояснила, що у сукупності по верхньому критерію тяжкість тілесних ушкоджень все одно не зміниться.

Зокрема, колегія суддів, з урахуванням усіх доказів у їх сукупності, не знаходить підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 на ст. 128 КК України, як це зазначає сторона захисту, а також і не знаходить підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, доводи сторони захисту щодо не проведення під час досудового розслідування дактилоскопічної експертизи телефону, вилученого в ОСОБА_9 , є необґрунтованими, оскільки, з наданих суду доказів, не вбачається, щоб стороною захисту взагалі ставилося таке питання, не ставилося таке питання і в ході судового розгляду, а відповідно до діючого кримінального процесуального законодавства сторони є вільними у збиранні доказів.

Зокрема, це і стосується питання щодо проведення слідчого експерименту, оскільки суду надано як доказ протокол про проведення слідчого експерименту від 31 січня 2018 року за участі ОСОБА_8 , однак, останній відмовився від такого проведення (т. 4 а.п. 161-164).

Крім того, колегія суддів на твердження сторони захисту також не знаходить підстав для визнання недопустимим речовий доказ DVD-R диск з відеозаписом камери спостереження на вході у під`їзд АДРЕСА_5 , оскільки, свідок ОСОБА_24 показав, що він встановив у під`їзді їхнього будинку відеоспостереження, так як в будинку були вже крадіжки та інформацію на відеореєстраторі змонтувати неможливо, запис ведеться щосекундний. Так, оскільки запис був дуже об`ємним, то він записав на флешку відеоматеріал за 17 листопада 2017 року та добровільно надав його слідчому. Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. Крім того, самі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не оспорювали будь-які обставини, що зафіксовані на даному речовому доказу, при його перегляді в судовому засіданні.

Крім того, й інші доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, то колегія суддів, вважає, що такі висновки захисту є суб`єктивними та не узгоджуються з тими доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Зокрема, показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у частині того, що тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися від його власного падіння також не знайшли свого підтвердження, скільки з висновку експерта № 1917/Е від 05.01.2018 року вбачається, що враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_16 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається

Проаналізувавши всі докази, колегія суддів приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, сукупністю доказів, які колегія суддів визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинувачених, які повинні нести кримінальну відповідальність за вчинений ними злочин.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні ними кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, колегія суддів враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинувачених в інкримінованому їм діянні, а позиція обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обумовлена їх бажанням уникнути кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин.

Вина ОСОБА_8 у тому, що він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, є доведеною і тому, колегія суддів знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 187 КК України.

Зокрема, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_9 у тому, що він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень і тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 187 КК України.

Призначення покарання
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання колегія суддів, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення ними нових злочинів.

Так, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання, конкретних обставин кримінального провадження, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, у скоєному не розкаявся, будь-якої допомоги потерпілому не надано) та те, що саме внаслідок даної події потерпілий ОСОБА_16 отримав інвалідність, колегія суддів вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та призначення покарання, наближеного до мінімальної санкції ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, колегія суддів, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання, конкретних обставин кримінального провадження, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, у скоєному не розкаявся, будь-якої допомоги потерпілому не надано) та те, що саме внаслідок даної події потерпілий ОСОБА_16 отримав інвалідність, колегія суддів вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та призначення покарання, наближеного до мінімальної санкції ч. 4 ст. 187 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченими нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 24 листопада 2017 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 18 листопада 2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати з кожного окремо у розмірі 5 078 грн. 50 коп.: за проведення судово-медичної експертизи № 1917/Е від 05.01.2018 року в розмірі 2001 гривня 40 копійок; судово-медичної експертизи № 3027 від 20.11.2017 року в розмірі 273 гривні 80 копійок; судово-медичної експертизи (цитологічної) № 459ц від 05.01.2018 року в розмірі 4939 гривень 00 копійок; судово-медичної експертизи (цитологічної) № 460ц від 12.01.2018 року в розмірі 1955 гривень 00 копійок та судово-медичної експертизи (цитологічної) № 461ц від 04.01.2018 року в розмірі 987 гривень 80 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: DVD-R диск з відеозаписом камери спостереження на вході у під`їзд АДРЕСА_5 , що приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах;

змиви речовини бурого кольору з підлоги біля сходів на першому поверсі, які упаковано у паперовий конверт; два недопалки з приміщення четвертого поверху, які в послідуючому опечатано в два паперових конверти; шкіряний ремінь, балоновий капюшон, накладна, які в послідуючому поміщено до пакету; три грошові купюри, «слідчий підрозділ» 3485365; частина скляної пляшки між 3 і 4 поверхом, яку упаковано в паперовий конверт; джинсові брюки та пара черевиків; шкіряний ремінь, що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити;

сантехнічне приладдя; мобільний телефон марки мобільний телефон марки Sigma X-treme IP 68 НОМЕР_8 , що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві повернути потерпілому ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам, потерпілому, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: