УХВАЛА

21 квітня 2020 року

м. Київ
справа № 761/19683/15-к

провадження № 51-1908ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Українська інноваційна компанія» адвоката ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, а також на істотні, на його думку, порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги представника потерпілогофактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому представник потерпілого, порушуючи питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, обмежився загальними фразами щодо таких порушень та неправильного застосування. Зокрема, ОСОБА_4 не навів обґрунтувань, у чому саме полягало неправильне застосування норм матеріального закону та допущення істотного порушення норм процесуального закону, як це неправильне застосування та істотне порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень, і чому їх слід відносити до підстав для скасування судом касаційної інстанції рішення місцевого суду і ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412-413, 419 цього Кодексу.
Крім того, касаційна скарга представника потерпілого не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги, а лише загальними фразами зазначено, що вимоги, які визначені ст. 419 КПК, апеляційним судом при розгляді кримінального провадження залишились не виконані.
Також у касаційній скарзі не наведено доводів щодо допущених судами істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при дослідженні доказів.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Зокрема, ст. 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі представника потерпілого вимоги до касаційного суду не узгоджуються з наведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Так, ОСОБА_4 просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, тоді як одночасне скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, представником потерпілого до касаційної скарги не долучено її копії з додатками в кількості необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК.
Так, до касаційної скарги долучено лише одну її копію з додатками, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Згідно з копією оскаржуваних судових рішень учасниками судового провадження, окрім представника потерпілого, є виправдана ОСОБА_5 , її захисник, а також потерпілий - ПАТ «Українська інноваційна компанія».
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3