Справа 675/728/19
№ 1-кп/688/194/19
Вирок
Іменем України
18 грудня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 від 23.06.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, судимого:
- 14 грудня 1998 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.81, ч.2 ст.140 КК України ( в редакції 1960 року) та призначено покарання у виді 2-ох років 6 місяців позбавлення волі;
- 14 грудня 1999 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.143, ч.2 ст.141, ст.ст.42,43 КК України ( в редакції 1960 року) та призначено покарання у виді 3-ох років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 15 липня 2003 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, 71 КК України та призначено покарання у виді 4-ох років 2 місяці позбавлення волі;
- 29 червня 2010 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3-ох років 2 місяці позбавлення волі;
- 14 вересня 2015 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3-ох місяців арешту;
- 21 листопада 2018 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст.395, ст.ст.70,72 КК України та призначено покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 у період час з середини квітня по середину травня 2016 року у вечірній час, зайшов на єврейське кладовище, яке розташоване по вулиці Острізькій в м.Ізяслав Хмельницької області , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходиться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, підійшов до місця поховання ОСОБА_7 , де за допомогою власної фізичної сили, шляхом розхитування огорожі, вказаного місця поховання, демонтував та викрав частину паркану рорзміром 0,7м х 1,8м вартістю 756 грн., яку відніс за межі кладовища, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на вказану суму.
Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, в той же день, заволодів хвірткою розміром 0,75м х 0,75м вартістю 337 грн., що знаходилася на могилі ОСОБА_8 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду показав, що не працює, не має коштів для забезпечення себе та своєї сімї, де є троє неповнолітніх дітей, засобами для існування. В той час молодший син знаходився в лікарні і він з метою заробити кошти на його лікування, вирішив відшукати металобрухт на єврейському кладовищі. Дійсно, навесні 2016 року зайшов на кладовище, звідки з двох могил забрав кілька частин металевої огорожі, які продав на металобрухт. У скоєному щиро кається та просив суд суворо його не карати.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілого та свідків.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 21 травня 2016 року він був на кладовищі, де захоронені його рідні, і на той час всі огорожі були на місці, а коли зайшов на кладовище після 17 червня 2016 року, то виявив на могилі діда ОСОБА_7 відсутність частини огорожі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона працює в КП «КомунЕнерго» і кожного року на кладовищах міста проводиться прибирання. В квітні 2016 року вона була на єврейському кладовищі і в той час будь-яких пошкоджень могил не було. Через деякий час керівник підприємства їй повідомив, що на кладовищі щось трапилось і коли вона прибула туди, побачила що з багатьох старих могил зняті хвіртки та огорожі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що у квітні 2016 року до нього зайшов ОСОБА_5 і попросив забрати металобрухт, який знаходиться на обочині дороги в напрямку с.Лютарка Ізясласького району. Він на той час займався збиранням металобрухту і тому на другий день вранці поїхав на вказане ОСОБА_5 місце. В кущах біля дороги знаходилися частини огорожі. Він забрав даний металобрухт за що заплатив останньому 800 грн.

Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися і проти цього не заперечували учасники судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у нарузі над могилою, заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчинених з корисливих мотивів, доведена повністю і його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із загальних засад призначення покарання відповідно до ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного, його характеристику , а також те, що з часу скоєння ним даного злочину пройшло більше як три роки і за даний період обвинувачений нових злочинів не вчиняв, потерпілі до нього претензій матеріального характеру не мають.
Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має троє неповнолітніх дітей.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів.
Відповідно до досудової доповіді щодо ОСОБА_5 , ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високою, а тому орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_5 положень статті 69КК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Відтак, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На переконання суду, таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: металеву хвіртку розміром 0,8 х 0,6 м із могильної огорожі знищити; свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 27.04.1984 року, свідоцтво про народження ОСОБА_12 серії НОМЕР_2 від 29.01.1964 року повернути ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1