Справа № 646/1977/20
№ провадження 1-кп/646/634/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2020

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001584 від 24.06.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова,

громадянина України, має середню освіту, працює ТОВ «Єврогазгруп»,

пенсіонера, учасника бойових дій, одруженого, судимості не має, зареєстрований

та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 скоїв злочин при наступних обставинах.

Так, 16.06.2019 р. близько 19 години 30 хвилин після закінчення футбольного матчу між командами футбольних клубів «Коротич» та «Комунарець-Котляри» ОСОБА_7 , який виступав в якості вболівальника футбольного клубу «Комунарець-Котляри», перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Тернопільська, 19, поблизу футбольного стадіону, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин на ґрунті свого невдоволення суддівською діяльністю бригади арбітрів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, з метою завдання фізичного болю помічнику арбітру ОСОБА_5 , підбіг до останньої та, знаходячись в положенні стоячи обличчям один до одного на відстані витягнутої руки, наніс ОСОБА_5 один удар лобною частиною голови в ділянку носу, від чого остання впала на землю та втратила свідомість. Одразу після цього ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину. В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми кісток носу, а саме перелому носової кістки без зміщення кісткових уламків з викривленням носової перегородки вліво та наявністю синця в ділянці нижньої повіки правого ока з переходом на шкіру правої щоки на 2 см від правого крила носу, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 16.06.2019 р. в вечірній час доби він знаходився в якості вболівальника на футбольному матчі на стадіоні в с. Жихор, де в якості арбітра приймала участь потерпіла ОСОБА_5 . Остання під час матчу повела себе неадекватно, в перерві між матчами показала непристойний жест глядачам, серед яких також був і він. Таку поведінку арбітра він сприйняв як публічну образу, його нерви не витримали, він підійшов до потерпілої та наніс один удар своєї голови в ніс ОСОБА_5 . У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення моральної шкоди зазначила, що є вихователем, а тому відчула сором перед своїми вихованцями, які також перебували на футбольному матчі, під час якого їй спричинені тілесні ушкодження. Також вона відчула біль за свій вигляд через те, що її неповнолітня дитина бачила її в незадовільному стані. Крім того, як жінка вона відчула приниження з боку обвинуваченого ОСОБА_7 серед великої кількості людей.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_7 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.

Даний злочин належить до категорії не великої тяжкості.

До обставин, що пом`якшують, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд у справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_7 працює, є учасником бойових дій, пенсіонером, судимості не має, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 оцінюється як середній.
З урахуванням вищеперелічених обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід обрати за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 20000 гривень.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому встановленню при відшкодуванні моральної шкоди підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною дією, а також провини особи, що її заподіяла.

Моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини.

Факт спричинення потерпілій ОСОБА_5 моральних і фізичних страждань обвинуваченим ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним заподіяння обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди, яка проявилася у моральних стражданнях внаслідок протиправних дій обвинуваченого, оскільки потерпіла пережила фізичний біль, у неї відбулось почуття образи, приниження гідності.

При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових втрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 5000 гривень.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 5000 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1