Справа № 569/3885/13-к Провадження №11-кп/802/467/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
12 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу головуючого суду присяжних при Рівненському міському суді Рівненської області від 29 червня 2016 року про продовження строку тримання під вартою, в рамках розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.2 ст.28 ст.182, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6, п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ст.182 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою головуючого суду присяжних при Рівненському міському суді Рівненської області від 25 лютого 2016 року в рамках судового розгляду кримінального провадження строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено з 00 годин 00 хвилин 01 липня 2016 року до 24 години 00 хвилин 31 серпня 2016 року.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.
Відповідно до ст. 398 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Разом з тим, рішенням № 4-р/2019 Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року, у справі за конституційною скаргою Глущенка Віктора Миколайовича щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.

Отже, з викладених вище положень закону вбачається, що оскільки матеріали кримінального провадження №0000004 про обвинувачення ОСОБА_3 перебувають у суді першої інстанції на стадії судового провадження, оскаржувана ухвала суду від 25 лютого 2016 року щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постановлена до ухвалення Конституційним судом України рішення від 13 червня 2019 року, тому окремому оскарженню не підлягає, так як положеннями КПК станом на час винесення оскаржуваної ухвали (29.06.2016), не було передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали про продовження строку запобіжного заходу-тримання під вартою в ході судового розгляду.

З огляду на зазначене, обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області, яка була постановлена 29 червня 2016 року, тобто до дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність положень частини 2 статті 392 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу місцевого суду, яка не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
На підставі наведеного і керуючись ч.4 ст.399 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу головуючого суду присяжних при Рівненському міському суді Рівненської області від 29 червня 2016 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців, а обвинуваченим, який утримується під вартою, у той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя Волинського
апеляційного суду ОСОБА_2