Справа № 761/5772/20
Провадження № 1-кс/761/3871/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923 від 29 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
21 лютого 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923 від 29.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 29.01.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 20.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СВ ВП №2 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000923 від 29 січня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

29.01.2020 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 20, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia».

29.01.2020 мобільний телефон марки «Nokia» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000923 від 29 січня 2020 року.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказаний речовий доказ, який виявлено та вилучено 29.01.2020 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 20.

Також слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у клопотанні про арешт майна просить поновити процесуальний строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923 від 29 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В судове засідання слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 не з`явилася, повідомлялася про розгляд клопотання завчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву з проханням розглянути дане клопотання без її участі.

За таких обставин неявка в судове засідання слідчого не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, 29.01.2020 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 20, а саме: мобільний телефон марки «Nokia».

Разом з тим, за вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно лише 21.02.2020, тобто поза межами строку встановленого кримінальним процесуальним законом.

У клопотанні слідчий просив поновити пропущений строк подачі клопотання про арешт майна. Проте у клопотанні не вказано та необґрунтовано поважних причин для пропуску такого строку для звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, слідчим у клопотанні не наведено, а також не було долучено до клопотання та не надано слідчому судді у судовому засіданні доказів наявності таких виключних обставин, які дозволили б прийти до висновку про наявність поважних причин для пропуску процесуального строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Більше того, вказані обставини не дають законних підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки останнім пропущено строк для звернення з таким клопотанням, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, і слідчим не доведено, що таку процесуальну дію неможливо було вчинити у визначений законом строк.

З огляду на наведене, слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923 від 29 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1