Справа №632/321/20
УХВАЛА
Іменем України
02 квітня 2020 року м.Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Первомайського районного суду Харківської області з вказаною скаргою, провадження за якою ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.03.2020 передано на розгляд до Зміївського районного суду Харківської області (а.с.33).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2020 провадження за скаргою відкрито та призначено судове засідання на 02.04.2020 (а.с.37).

Заявник будучи належним чином повідомленим, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, за змістом телефонограми повідомляє, що він не може з`явитися на розгляд скарги, та просить її розглянути за його відсутності та задовольнити на підставі доводів, викладених у скарзі.

Прокурор Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , будучи повідомленим про дату та місце судового засідання, до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить розгляд скарги проводити за його відсутності.

Уповноважена особа Первомайського ВП ГУНП в Харківській області до суду також не прибула, за підписом слідчого ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він просить розгляд скарги проводити без його участі, в задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя зазначає, що за приписами ст.306 гл.26 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2). Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч.3).

Одночасно слідчий суддя враховує приписи ст.28 КПК України, за якими під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 08.11.2005 (§ 66 69, справа «Смірнова проти України») зазначив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на викладене, з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя доходить висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя зазначає таке.

За змістом скарги заявник просить зобов`язати відповідну особу Первомайського ВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР відомості про злочин, описані в його заяві від 19.02.2020, яку він надіслав до відділу поліції на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом доданої до скарги копії заяви про реєстрацію в ЄРДР злочину від 19.02.2020 заявник просить зареєструвати в ЄРДР проголошення суддею ОСОБА_6 на користь свою, прокурора ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 завідомо неправосудної, протиправної ухвали від 18.02.2020 тза справою №632/641/17 (провадження №1-кс/632/20/20) - за ст.396, ч.2 ст.375, 28 КК України. Заявник зазначає, що 18.02.2020 за вказаною справою суддею проголошена завідомо неправосудна, нерозумна, протиправна ухвала, оскільки безпідставно порушується ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи положення ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, має місце в разі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз наведених процесуальних приписів дозволяє дійти висновку, що, по-перше, у вказаних статтях КПК України йдеться мова про внесення до ЄРДР саме таких відомостей, які містять дані про кримінальне правопорушення; по-друге, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

За п.2 гл.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч. 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.7 гл.2 розділу ІІ Положення).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме такими, які є про злочин, є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В заяві від 19.02.2020, копія якого додана до скарги, відсутні фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочинів за ст.396, ч.2 ст.375, ст.28 КК України, викладене заявником фактично зводиться до його суб`єктивного ставлення та непогодження із процесуальним рішенням суду.

Незгода з рішенням суддів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину, а процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

За п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 11.03.2011 №2-рп/2011 наголосив, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Отже незгода учасника провадження з прийнятим судовим рішенням, викладена в заяві на ім`я слідчого відділу відділу поліції без наведення короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не може бути приводом до реєстрації заяви як повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя зазначає, що автором не додано до скарги доказів направлення та отримання Первомайським ВП ГУНП в Харківській області відповідної заяви від 19.02.2020 з додатками, лише копія такої заяви із зазначенням певної електронної адреси.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.02.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1