ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1870/19 Справа № 202/8541/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001177 від 23 липня 2019 року стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Підгороднє, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_7 , таких обов`язків:прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця мешкання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по вказаному кримінальному провадженню.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.
З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обранні відносно останнього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не представлено достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних, переконливих і вагомих доказів на обґрунтування кримінально-правової кваліфікації діяння, інкримінованого ОСОБА_7 , а також на обґрунтування наявності хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, вважає, що відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою та просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту, апеляційний суд вважає правильними.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджено, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001177 від 23.07.2019року.
19 грудня 2019 року в даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке виразилось у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Також, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, також підозрюваний може здійснювати на потерпілого та свідків тиск шляхом вмовляння або залякування, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях.
Слідчий суддя, врахував вищевказане, а також вимоги ст. 178 КПК України, у зв`язку з чим цілком обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт, який на переконання апеляційного суду відповідає вимогам ст. 181 КПК України і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкаючий за постійною адресою, раніше не судимий, проте вказані обставини не можуть бути самостійною підставою для скасування ухвали суду та такими, що скасовують обґрунтованість підозри чи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що також спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, є недоведеною, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати слідчий під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим було не вірно кваліфіковано діяння ОСОБА_7 як хуліганство за ч. 4 ст. 296 КК України, є безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Апеляційний суд зазначає, що на стадії судового розгляду справи, відповідно до ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Таким чином, наразі ОСОБА_7 лише підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а обвинувачення, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, органом досудового розслідування пред`явлено не було.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування до ОСОБА_7 у якості запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, буде відповідати завданням та меті його застосування, а встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001177 від 23 липня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4