Провадження № 11-сс/4820/263/20
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,
та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного за ч.2 ст.189КК України ОСОБА_8 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26 червня 2020 року включно.

Ухвала діє по 26 червня 2020 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що встановлені ризики, передбачені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, дають підстави відносно підозрюваного обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 , в апеляційній скарзі, просить дану ухвалу слідчого судді скасувати і ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати своє місце проживання в період часу з 22:00 до 06:00 наступного дня з покладенням будь-яких обов`язків, передбачених ч.5 ст.194КПК України, або запобіжний захід у вигляді застави.

Вважає рішення слідчого судді необґрунтованим та невмотивованим.

Вказує, що через формальний підхід слідчого до підготовки та заявлення клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 відбулося порушення вимог ст.2КПК України, та в самому клопотанні не наведено фактичних обставин, які свідчать про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

На даний час, апелянт вважає, що ризики, які слідчий суддя вважав доведеними, під час судового розгляду, свідчать про неможливість вчинення підозрюваним дій, які б завадили об`єктивному здійсненню кримінального провадження. Так ОСОБА_8 за віком, станом здоров`я, стійкістю соціальних зв`язків, майновим, трудовим, соціальним, репутаційним становищем, особистісними характеристиками та відношенням до даного кримінального провадження не тільки не схильний ухилятись від слідства та впливати на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того підозрюваний ОСОБА_8 об`єктивно оцінює, що будь-яка його спроба ухилитись від слідства, або незаконно вплинути на потерпілу чи свідків буде негативно оцінена як суб`єктом досудового розслідування, так і судом.

На думку апелянта згідно тексту клопотання жодної підстави вважати наявними ризики, визначені ст.177 КПК України, окрім наявності пред`явленої підозри слідчим не наведено, що не відповідає стійкій позиції ЄСПЛ та національних судів, наприклад справа «Мамедова проти Росії», та вимогам п.п.5,6 ч.1 ст.184КПК України.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, хворіє на псоріаз та артрит, що має бути враховано при постановлені ухвали слідчим суддею, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ. Також має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має малолітнього сина, на утриманні дружину та непрацездатну матір і батька, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Запобіжні заходи раніше не застосовувалися, поведінка підзахисного з моменту фактичного затримання і під час перебування в ІТТ свідчить про прагнення дотримуватися своїх обов`язків та сприяти встановленню істини у справі, тому не має підстав вважати, що він буде порушувати свої обов`язки, як підозрюваного.

Окрім того, слідчим суддею не обґрунтовано належним чином підстава не визначення розміру застави на підставі п.1 ч.4 ст.183КПК України. Ні в тексті підозри, а ні в клопотанні про застосування запобіжного заходу не конкретизовано місце, час та суть погроз, які начебто були висловлені підозрюваним потерпілій, та жодних доказів, що свідчили б про наявність погроз застосування насильства відносно потерпілої сторони та в судовому засіданні досліджено не було, тому підстав не визначити розмір застави у слідчого судді не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників - адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як установлено досудовим розслідуванням, з жовтня 2019 року ФОП « ОСОБА_11 » для допомоги в роботі, в якості водія залучила ОСОБА_8 , та під час спільних поїздок на автомобілі марки «Фіат Дукато», який належить ОСОБА_11 , в період часу з жовтня 2019 року по лютий 2020 року ОСОБА_11 в телефонному режимі неодноразово спілкувалася зі своїми знайомими про поділ майна із чоловіком, з яким розлучилася в жовтні 2019 року, при цьому обговорювала всі грошові проблеми стосовно цього поділу.
Так під час чергової поїздки, в другій половині грудня 2019 року, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 за винагороду в сумі 10000 доларів США «вирішити її проблеми» з чоловіком та ОСОБА_12 відмовилася від такої пропозиції.
В подальшому, на початку лютого 2020 року ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_8 , що не потребує його послуг в якості водія і попросила повернути автомобіль.
Так, 11.02.2020 року близько 10 години 00 хвилин по вулиці Князів Кориатовичів,16а, в м.Кам`янець-Подільському, під час зустрічі, ОСОБА_8 маючи на меті незаконне збагачення шляхом вимагання, переслідуючи корисливий мотив щодо заволодіння чужим майном, висунув ОСОБА_11 вимогу передачі йому коштів в сумі 10000 доларів США за вигадані розтрати, пов`язані з вирішенням її проблем з приводу поділу майна з чоловіком та при цьому повідомив, що у випадку ненадання йому таких коштів він спричинить їй тяжкі тілесні ушкодження, тому ОСОБА_11 побоюючись за своє життя та здоров`я погодилася на незаконні вимоги ОСОБА_8
23.04.2020 року, за попередньою домовленістю, ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_11 та продовжуючи свої злочинні дії на заволодіння грошових коштів потерпілої, висловив повторно вимогу про необхідність надати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США, при цьому попередив ОСОБА_11 про те, що у разі невиконання його вимоги до близьких родичів потерпілої ним буде застосоване фізичне насильство.
Надалі, на виконання незаконної вимоги, за попередньою домовленістю, 29.04.2020 року близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_11 зустрілася із ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де всупереч своїй волі, передала останньому грошові кошти у розмірі 8000 доларів США.
Після отримання грошових коштів, ОСОБА_8 був викритий працівниками поліції, а отриманні незаконним шляхом грошові кошти вилучені.
01.04.2020 року по вказаному факту було розпочато досудове розслідування та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.
29.04.2020 року о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.
29.04.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, речові докази не дослідженні, а можливо, ще й і не відшукані.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею.
При цьому був опитаний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисників, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Врахувавши дані про особу ОСОБА_8 , наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.
Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що дає підстави вважати, що він перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, свою вину та причетність до вказаного кримінального правопорушення не визнає, та може впливати на свідків і потерпілу, у цьому кримінальному провадженні, з метою схилення до дачі ними показань на свою користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, не працює, не має легальних джерел для існування, що не дає колегії суддів підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Наведені в апеляційній скарзі доводи, для зміни запобіжного заходу на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_8 , не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, його особи та обставини його вчинення, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Доводи захисника з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітня дитина, дружина та непрацездатна матір та батько, його стан здоров`я, не дають колегії суддів підстав для застосування щодо нього іншого запобіжного заходу, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, його суспільної небезпеки та існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Твердження сторони захисту про об`єктивну оцінку підозрюваного щодо будь-якої спроби ухилитись від слідства, буде розцінена досудовим слідством та судом негативно та відсутність наміру зі сторони підозрюваного ОСОБА_8 впливати на свідків та потерпілу, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Посилання захисника ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на те, що ухвала слідчого судді не містить переконливих мотивів відмови у визначенні застави, є надуманими, оскільки, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні вимагання з застосуванням насильства або погрозою його застосуванням, а тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вправі не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо такого злочину.

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2020 року про застосування відносно підозрюваного за ч.2 ст.189КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4