Справа № 457/54/20
провадження №1-кп/457/25/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінальних проваджень № 0000460, №0000008 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, депутатом не є, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 05.12.2019 за вчинення 04.10.2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2019 за вчинення 27.12.2018 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна, -
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 27.10.2019 приблизно 03 год. 20 хв. перебуваючи біля будинку №1 на вул. В.Івасюка у місті Трускавці Львівської області, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу умисно, таємно, повторно викрав у потерпілої ОСОБА_5 велосипед марки «DISCOVERY Rocket 24» вартістю 3000 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 05.11.2019 в обідню пору доби ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, умисно таємно повторно викрав у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 800 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним злочинів, зокрема суду поясни, що він дійсно 27.10.2019 приблизно 03 год. 20 хв. перебуваючи біля будинку №1 на вул. В.Івасюка у місті Трускавці Львівської області, таємно викрав велосипед марки «DISCOVERY Rocket 24». 05.11.2019 в обідню пору доби, перебуваючи у приміщенні будинку №59 на вул. С.Крушельницької у м. Трускавці Львівської області, яке орендував, таємно викрав у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 800 гривень. Злочини вчинив під впливом складних життєвих обставин. Щиро розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву, відповідно до якої просить провести судові засідання без її участі, не заперечує щодо проведення судового розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, претензій до обвинуваченого немає, з приводу міри покарання покладається на думку суду.
Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву,відповідно до якої просить провести судові засідання без її участі, відповідно до якої не заперечує щодо проведення судового розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, претензій до обвинуваченого немає, матеріальна шкода відшкодована, з приводу міри покарання покладається на думку суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст. 185 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченому в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий,на обліку в психіатричному кабінеті та наркологічному диспансері не знаходиться, по місцю проживання характеризується посередньо, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, які впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_6 .
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Встановлено, що вказанікримінальні правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 11.12.2019 року по справі №442/1549/19 та вироку Трускавецького міського суду від 05.12.2019 року по справі №457/1240/19.
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За таких обставин,остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 11.12.2019 року.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання - виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 11.12.2019, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.
Вирок Трускавецького міського суду від 05.12.2019 року - виконувати самостійно.
Речовий доказ: DVD-R диск 4,7 GB на якому знаходиться відеозапис з камер відео нагляду клубу «Рояль», що у м. Трускавці на вул. Івасюка, 1, від 27.10.2019 року - залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1