Справа № 128/3415/19
УХВАЛА
Іменем України

21 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

засудженого ОСОБА_3 у присутності представника Державної установи «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_4 , який не є учасником судового провадження,

захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції в дистанційному провадженні з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», заяву засудженого ОСОБА_3 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 24 квітня 2018 року, тобто з часу його затримання.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, просив зарахувати у строк відбування покарання строк з 24.04.2018 до 24.10.2018.
Захисник ОСОБА_5 підтримав заяву ОСОБА_3 , просив її задовольнити.
Прокурор Вінницької місцевої прокуратури в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду заяви ОСОБА_3 .
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, вивчивши подану засудженим заяву, оглянувши матеріали витребуваної особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2018, зміненим в частині призначеного покарання вироком Вінницького апеляційного суду від 18.06.2019, у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 з урахуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді 1 року позбавлення волі, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2017, зміненого ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2017, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Судом також установлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2017, зміненим в частині призначеного покарання ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2017, у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, останньому з урахуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно з протоколом затримання особи на виконання ухвали (вироку) суду від 24.04.2018, ОСОБА_3 було затримано 24 квітня 2018 року на виконання ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2017.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2018 обвинуваченого ОСОБА_3 етаповано із ВК № 86 Вінницької області до Вінницької установи виконання покарань (№ 1) та перераховано за Вінницьким міським судом Вінницької області по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001037 від 15.03.2018.

У вироці від 24.10.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області на підставі ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_3 в умовах попереднього ув`язнення під час судового розгляду даного кримінального провадження зараховано в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 10.09.2018 по 24.10.2018. Однак Вінницьким апеляційним судом в мотивувальній частині вироку від 18.01.2019 зазначено проте, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, він відбував покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду від 15.06.2017, тому строк з часу затримання обвинуваченого на виконання попереднього вироку (24.04.2018) до дня ухвалення оскаржуваного вироку (24.10.2018) підлягав зарахуванню як частина відбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2017, зміненим ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2017, а не як строк попереднього ув`язнення у цьому провадженні. Змінюючи вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2018, Вінницький апеляційний суд вказав на те, що Вінницький міський суд безпідставно зарахував ОСОБА_3 в строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
«Попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття.
Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України.

Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).

Згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цією ж нормою було встановлено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
18 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення)» № 2046-VIII, який набрав законної сили 21.06.2017. Вказаним законом скасовуються зміни, внесені до Кримінального кодексу України законом «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (№ 838-VІІІ від 26.11.2015), яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень, викладених у ст. 8 КПК України, вбачається, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.08.2018 по справі № 663/537/17. Згідно з правовим висновком щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підпадає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Звертаючись до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про перерахунок строку покарання, ОСОБА_3 фактично не погоджується з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2019.

Кримінальним процесуальним законодавством визначено певний порядок оскарження судових рішень. Однак, Вінницький районний суд Вінницької області не є судом, який здійснює перегляд рішень інших судів.

Однак Вінницький районний суд Вінницької області вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що строк з 24.04.2018 (дата затримання ОСОБА_3 на виконання ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2017) до 24.10.2018 (дата винесення наступного вироку Вінницьким міським судом Вінницької області відносно ОСОБА_3 ) не є попереднім ув`язненням у розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», тому цей строк не було зараховано ОСОБА_3 в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, але цей строк було враховано Вінницьким апеляційним судом у вироці від 18.01.2019 при призначенні покарання як вже відбуте покарання, в зв`язку з чим до нового покарання відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України було зараховано невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2017, зміненим ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2017.

Враховуючи вищезазначене, строк з 24.04.2018 до 24.10.2018 не підпадає під дію ч. 5 ст. 72 КК України, тому з цих підстав заява засудженого ОСОБА_3 задоволеннюне підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1