Справа № 680/225/20
Провадження № 1-кп/676/297/20
ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України
УХВАЛА
28 травня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю прокурора Новоушицького відділу Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України, -

встановив:
До суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України. ОСОБА_7 обвинувачують у тому, що він 15 лютого 2020 року о 23 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_6 та демонструючи холодну зброю, умисно, з корисливою метою, з проникненням в житло, вчинив розбійний напад з погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, внаслідок чого відкрито заволодів 400 грн. потерпілого. При цьому, обвинувачений незаконно носив з собою холодну зброю ударно дробильної дії саморобний катет. Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що кримінальне провадження потрібно призначити до відкритого судового розгляду, клопотав обрати обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою, посилався на ризики ухилення від правосуддя.

Інші учасники не заперечили щодо обрання запобіжного заходу , проте, потерпілий та обвинувачений вважали, що обвинувальний акт викладено не вірно.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 стверджували що досудове розслідування проведено несправедливо, оскільки до кримінальної відповідальності не притягнутий інший співучасник злочину ОСОБА_9 , який виступив підмовником, сприяв порадами і підказками, надав знаряддя злочину (кастет), заздалегідь домовився з обвинуваченим про крадіжку, яка згодом переросла в напад, знав про можливість застосування холодної зброї, яким мали налякати потерпілого, а також сприяв тому, щоб потерпілий відчинив житло. При цьому, ОСОБА_9 від початку нападу до його завершення знаходився, як співучасник поруч з обвинуваченим та не припиняв злочинних дій, а також не повідомив про напад правоохоронні органи.

Тобто, і обвинувачений і потерпілий повідомили суду, що фактичні обставини у обвинувальному акті виписані невірно, оскільки злочин було вчинено двома особами і це прямо підтверджує свідок ОСОБА_10 , яка чула попередню змову співучасників про напад. Проте, цього свідка сторона обвинувачення не залучає до судового розгляду, тому в підготовчому судовому засіданні потерпілий наполягав на допиті ОСОБА_10 .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що він підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Вказане завдання кримінального провадження кореспондується з принципом «Законності» кримінального переслідування передбаченим у ст.9 КПК України. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження , сторони кримінального провадження зобов`язані дотримуватись фундаментальних принципів кримінального провадження визначених у ст. 7 КПК України.

За приписами ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України. Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення. При цьому, обвинувачення згідно, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Цих загальних норм і завдань кримінального провадження стороною обвинувачення не дотримано і проігноровано, що стало наслідком недовіри потерпілого і обвинуваченого до такого досудового розслідування, викликає в них думку про несправедливе розслідування і правосуддя.

У підготовчому судовому засідання потерпілий та обвинувачений наполягали на тому, що злочин було вчинено за інших, ніж ті, що зазначені в обвинувальному акті, обставин.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у суді зазначив, що напад на нього вчинили дві особи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Останній виступив організатором та безпосереднім виконавцем злочину. Про такі ж обставини в судовому засіданні повідомив і обвинувачений ОСОБА_7 , який стверджував, що ОСОБА_9 організував вчинення ним нападу на потерпілого, надав йому холодну зброю та знав про можливість її застосування.

Така позиція потерпілого та обвинуваченого відповідає документам, наданим суду з обвинувальним актом. Так, ще на самій початковій стадії кримінального провадження потерпілий відразу ж після вчинення злочину щодо нього, зателефонував до поліції на «102» та інформував чергового про напад на нього двох осіб, одна з яких йому знайома ( ОСОБА_9 ). Викладене зафіксовано в первинному рапорті оперативного чергового (т.1д.с. а.с.9). Про напад вчинений двома особами потерпілий стверджував і на досудовому слідстві (т.1м.д.с.а.с.34).

Незважаючи на повідомлення про вчинення нападу двома особами слідчі органи внесли до ЄРДР неправдиву інформацію про вчинення злочину лише однією особою, скриваючи причетність до злочину іншої особи. Далі, потерпілий та обвинувачений прямо вказують, що до злочину причетний ОСОБА_9 , але слідчі органи однобічно, необ`єктивно і упереджено провели досудове розслідування, залучивши ОСОБА_9 до справи виключно, як свідка, та не зазначають про нього у процесуальних документах, тобто, не застосовуючи до нього належну кримінальну процедуру. При цьому слідчі органі не прийняли жодного процесуального рішення щодо цього учасника нападу, слідчий ухилився від правової оцінки дій ОСОБА_9 , хоча мав би або закрити провадження щодо нього або оголосити підозру, адже його участь у нападі є очевидною.

При викладені фактичних обставин та формулювання обвинувачення за ч.3 ст.187 КК України сторона обвинувачення зазначила, що ОСОБА_7 самостійно вчинив інкриміноване йому діяння, що повністю суперечить повідомленню про вчинений злочин, показанням потерпілого і обвинуваченого, який викриває співучасника. Вказані обставини позбавляють суд можливості здійснити належний розгляд справи по суті, встановити істину по справі та в подальшому притягнути винних осіб до відповідальності.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Вищевказані вимоги прокурором не дотримані, обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, у ньому невірно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, що не може бути усунуто судом самостійно.

Крім того, викладаючи обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, сторона обвинувачення не зазначили конкретну правову норму наведених ними нормативних актів, які порушив ОСОБА_7 , незважаючи на те, що диспозиція інкримінованого злочину є бланкетною нормою та вимагає прямого посилання на порушену норму.

За таких обставин суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки підстави обраного раніше запобіжного заходу не відпали. При цьому, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його вини, суд враховує, що обвинувачений не працевлаштований, перебуваючи на волі ОСОБА_7 зможе впливати на потерпілого, свідків, співучасників, а ухилення від суду є цілком ймовірне і не виключається, оскільки його обвинувачують в особливо тяжкому злочині та злочині середньої тяжкості, за які передбачено покарання у виді до 12-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Більш м`які запобіжні заходи не гарантують належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Визначаючи строк на який слід обрати тримання під вартою, суд виходить зі складності справи, можливого апеляційного оскарження судового рішення, а тому, суд вважає, що утримувати під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 слід на 60 днів, тобто до 26 липня 2020 року включно.

Керуючись ст.ст.314, 369-372, 376 КПК України, суд -
постановив:
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 липня 2020 року включно.

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР №0000030 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України прокурору Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури.

Ухвалу направити начальникам Хмельницького СІЗО та ІТТ № 6 Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області для виконання.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартоюОСОБА_7 виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 7-ми діб з моменту оголошення, а обвинуваченим, який утримуються під вартою - з моменту вручення ухвали.

Головуючий, суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3