печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/32272/19-к від 12.12.2019 за результатами розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000316 від 25.05.2018,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000316 від 25.05.2018 відмовити.
17.12.2019 до суду надійшла заява старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/32272/19-к від 12.12.2019, у якій останній просить на підставі ст. 380 КПК України, враховуючи п.. 2 ч. 1 ст. 169, ч. 1 ст. 170 та ч. 3 ст. 173 КПК України, надати роз`яснення в частині повернення майна, а саме: кому яке конкретно майно має бути повернуте органом досудового розслідування.

Учасники розгляду не з`явилися у судове засідання, про місце і час розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просить заяву розглядати у його відсутність та майно повернуто особі у якої воно було вилучено. А саме ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Зважаючи на ці положення закону, вивчивши заяву про роз`яснення ухвали у судовому провадженні за скаргою, матеріали вказаного провадження, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність нез`явившихся осіб та приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року у справі №757/37722/19-к відмовлено в задоволенні клопотанні старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку 13.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно в рамках кримінального провадження від 25.05.2018 року №00000316.

Частиною 1 статті 380 КПК України передбачено, що у випадку якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , як в учасника судового провадження, права на звернення до слідчого судді з заявою про роз`яснення судового рішення.

Так, на особу, що звертається з заявою про роз`яснення рішення покладається обов`язок зазначити, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

Роз`яснюючи ухвалу слідчий суддя не вправі змінювати зміст такої ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених в ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали, містяться у статті 372 КПК України.

Тож у вирішенні питання про межі, в яких слідчий суддя вправі діяти, надаючи роз`яснення ухвали, слід виходити з приписів статей 372 КПК України щодо змісту ухвали.

Варто зазначити, що роз`яснення судового рішення, яке на думку певних осіб є незрозумілим, виступає ще одним (крім передбаченого ст. 379 КПК України) способом усунення його недоліків, а щодо передбачених ст. 380 КПК України роз`яснень змісту судового рішення та інших його аспектів, то вони не обумовлені потребою усунення його формальних чи змістових недоліків.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, при зверненні до слідчого судді сторона обвинувачення просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене під час санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме на: ланцюг з металу жовтого кольору та кулоном у вигляді хреста, 2 обручальних кільця, фрагмент ланцюга з металу жовтого кольору, пару жіночих сережок з камінцем красного кольору, кулон з металу жовтого кольору з камінцем помаранчевого кольору, каблучку з металу жовтого кольору з камінцем помаранчевого кольору, жіночу каблучку з металу жовтого кольору, згорток фольги з предметом схожим на коронку з металу жовтого кольору, дві ціпочки з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору, сережку з металу білого кольору з камінцями білого кольору, гроші в іноземній валюті.
Проте, під час судового розгляду вказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що вилучене під час санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 , а саме: 125 000 доларів США, 310 000 гривень та 1 500 Євро належать ОСОБА_7 , а все інше майно та вилучені грошові кошти ОСОБА_4 , що послугувало підставою для відмові у задоволенні клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Частиною 3 статті 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Одночасно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року про порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За викладених обставин слід дійти висновку, що за своїм змістом ухвала слідчого судді є зрозумілою, підстави та мотиви прийняття даного рішення наведені в ухвалі, а заява про роз`яснення судового рішення спрямована на внесення змін до зміст такої ухвали, що відповідно до норм кримінального процесуального законодавства являється недопустимим.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог та як наслідок у їх задоволенні вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 369, 380 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволені заяви старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/32272/19-к від 12.12.2019 за результатами розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000316 від 25.05.2018 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1