Справа № 464/6539/19
пр.№ 1-кс/464/71/20
УХВАЛА

16 січня 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,

встановив:

Слідчий Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 28.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Сизівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone 6S», чорного кольору, імей1: НОМЕР_1 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2019 року близько 08:00 год. невідома особа під час проїзду в салоні маршрутного таксі №32 від зупинки на вул. Наукова до вул. Хуторівка у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно, викрала з кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Айфон 6S», імей1: НОМЕР_1 , відсутність якого остання виявила за місцем праці на вул. Стрийська, 35 у м. Львові, чим завдала матеріальної шкоди на 15 000 грн. В ході проведення досудового розслідування 04.01.2020 оглянуто мобільний телефон марки «Iphone 6S», чорного кольору, імей1: НОМЕР_1 , що знаходився у користуванні ОСОБА_6 та, в подальшому, встановлено, що імей вищевказаного мобільного телефону збігається із викраденим телефоном, відтак протоколом доступу до речей і документів такий вилучений. Оскільки вказаний предмет є речовим доказом та засобом вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення для проведення досудового розслідування, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий просив клопотання задовольнити.

На розгляд клопотання про арешт майна слідчий не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Володілець на розгляд клопотання про арешт майна не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, якою передбачено обов`язкові вимоги до відповідних клопотань органу досудового розслідування.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, матеріали кримінального провадження, правову підставу для арешту майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, є співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у вказаному кримінальному провадженні.
Таким чином, підстав для відмови у задоволенні клопотання, передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України, не встановлено.

Враховуючи те, що 04.01.2020 був вихідним днем, строк для звернення з клопотанням про арешт майна, вилученого 04.01.2020, не вважається пропущеним.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме мобільним телефон марки «Iphone 6S», чорного кольору, імей1: НОМЕР_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1