Справа № 461/18/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/237/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/18/20, за участю

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 березня 2020 року,
встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та продовжено
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Городище Городищенського району Черкаської області, проживаючому АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 01 травня 2020 року, без визначення розміру застави.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя не врахував позиції слідства, яке не вбачало ризиків щодо можливості визначення розміру застави, та прийняв рішення на власний розсуд, не зважаючи на положення кримінального процесуального кодексу України, згідно якого, саме на прокурора та слідчого покладається обов`язок доводити можливі ризики при обранні найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.
Вважає, що є всі законні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді помірного розміру застави.

На думку захисника, судом необ`єктивно проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства.

Законом передбачено, що слідчий суддя може мати внутрішнє переконання щодо певних обставин вчинення кримінального правопорушення, але КПК України чітко визначає, що до обов`язків слідчого судді входить об`єктивне вивчення характеристики та відомостей про підозрюваного, покладено обов`язок не обирати менш суворі види запобіжних заходів, якщо слідчий або прокурор не доведе, що інші види запобіжних заходів не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Натомість, слідчий суддя в ухвалі про продовження запобіжного заходу ігнорує позицію слідчого, прокурора щодо можливості визначення розміру застави та безпідставно відмовляє у визначенні розміру застави.
При цьому, в мотивувальній частині ухвали про продовження запобіжного заходу, оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя посилається не на об`єктивні підстави чи факти, а лише покладається на припущення того, що підозрюваний ОСОБА_9 може впливати на свідків, переховуватись від слідства або знищувати докази, ігнорує пом`якшуючі обставини, характеризуючі дані і стан здоров`я підозрюваного.
Таким чином, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчим суддею не надано належної оцінки особі підозрюваного, не доведені зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, та не враховано, що ті ризики, які могли бути враховані при обранні запобіжного заходу два місяці назад, на даний час повністю відсутні, оскільки підозрюваний визнав свою вину, співпрацює зі слідством, приніс вибачення потерпілим, запропонував відшкодувати шкоду, щиро кається, і тому немає жодних підстав вважати, що він може впливати на свідків та інших осіб, чи в будь-який спосіб перешкоджати слідству.
При розгляді клопотання про взяття під варту або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Вважає, що до підозрюваного цілком можливим було б визначити помірний для нього розмір застави, не порушуючи норми КПК України та практики Європейського суду з прав людини.
Беручи до уваги те, що підзахисний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має вади здоров`я, що потребують періодичного амбулаторного огляду та лікування, позитивні характеристики з місця служби, активно співпрацює зі слідством, щиро кається та виявив намір відшкодувати завдані матеріальні та моральні втрати, з місця ДТП не тікав, намагався надати першу медичну допомогу до прибуття швидкої, а також те, що ступінь його винуватості не доведено, вважає продовження найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави є безпідставним.
Враховуючи фінансовий стан підозрюваного, його позитивну характеристику, стан здоров`я та необхідність відшкодування матеріальних та моральних втрат потерпілим, вважає, що застава у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (42 040.00 гривень) в достатній мірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та виступ захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 і виступ представника потерпілого ОСОБА_7 , які заперечили таку та просили залишити ухвалу без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави чи зміни запобіжного заходу на більш м`який є безпідставними та не приймаються до уваги, оскільки органом досудового слідства та судом встановлено, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, у результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті двох людей.
Наведені захисником в апеляційній скарзі дані, які характеризують особу ОСОБА_9 , в тому числі визнання вини, щире каяття, вади здоров`я підозрюваного та виявлення наміру відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілим, можуть бути використані як обставини, які пом`якшують покарання у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому ризики, що існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися, а це дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта у кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не надасть можливості уникнути зазначених ризиків.
Не визначаючи розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя керувався положеннями п.2 ч.4 ст.183 КПК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 березня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4