Справа № 710/456/20
Провадження № 1-кп/710/41/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника потерпілого ОСОБА_6 ,

з боку захисту:
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2020 за №0000060 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Полянь, Славутського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, українця, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого: 07.12.2007 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 03.03.2014 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт строком на 150 год.; 07.02.2017 Смілянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт строком на 200 год., в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 05.02.2020 близько 18:00 год., перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 декілька ударів руками та алюмінієвою ложкою по правій нозі, а також численні удари кулаками рук в область голови та обличчя, чим відповідно до висновку експерта від 23.04.2020 № 05-6-01/162 спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки, що відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із забиттями і гематомами обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому діянні свою вину визнав та дав показання про те, що 05.02.2020 ввечері, разом із потерпілим у потерпілого вдома за адресою будинок АДРЕСА_2 дивились телевізор та розпивали спиртні напої. В подальшому зав`язалась суперечка та потерпілий попросив обвинуваченого піти, на що обвинувачений вдарив рукою потерпілого в голову, від удару потерпілий впав на ліжко, після чого обвинувачений виліз на потерпілого і наносив йому удари руками по голові та обличчю близько 4-5 разів, потім взяв алюмінієву ложку та вдарив нею потерпілого по ногам близько 3-4 ударів, потім взяв металевий стілець, яким також вдарив потерпілого, в яку частину тіла не пам`ятає, після чого пішов додому.

В суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечення щодо встановлених обставин.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, посередню характеристику обвинуваченого по місцю проживання та те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «алкогольна залежність», відповідно до даних досудової доповіді ризик вчинення повторного правопорушення високий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1310,00 грн. та моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. Даний позов обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково, зокрема щодо 1310,00 грн. матеріальної шкоди та 500,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Потерпілий матеріальну шкоду обґрунтував фіскальними чеками на придбання ліків (а.с.36).

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_8 має право на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду.

Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду в розмірі 1310,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: сіра чоловіча спортивна кофта з блискавкою зі слідами речовини бурого кольору,чоловічі коричневі штани зі слідами речовини бурого кольору в сейф пакеті №INZ404705, чорні гумові чоботи зі слідами речовини бурого кольору в сейф пакеті №INZ4004706, металевий стілець (табурет), штани чоловічі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору в сейф пакеті №3078814, велика алюмінієва ложка (зламана) в сейф пакеті №INZ1033125, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області, належить знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Полянь, Славутського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , інваліда ІІ групи, інші відомості про особу суду не відомі, матеріальну шкоду в розмірі 1310,00 грн. (одна тисяча триста десять гривень) та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. (п`яти тисяч гривень).

Речові докази: сіра чоловіча спортивна кофта з блискавкою зі слідами речовини бурого кольору,чоловічі коричневі штани зі слідами речовини бурого кольору в сейф пакеті №INZ404705, чорні гумові чоботи зі слідами речовини бурого кольору в сейф пакеті №INZ4004706, металевий стілець (табурет), штани чоловічі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору в сейф пакеті №3078814, велика алюмінієва ложка (зламана) в сейф пакеті №INZ1033125, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1