Номер провадження: 11-сс/813/727/20
Номер справи місцевого суду: 947/8404/20 1-кс/947/4816/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.04.2020 р. про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК Українибуло задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 22.04.2020 р. в ході проведення обшуку автомобіля підозрюваного ОСОБА_8 «BMW Х 5», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня 1Г, а саме:
- змиви потожирової речовини на марлевий тампон, які вилучені з поверхні керма та ручки коробки передач;
- стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з номером НОМЕР_2 (без сім-карти);
- постанову про адміністративне стягнення №863724 та квитанцію про накладання штрафу №863724;
- автомобіль марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ-брелок від вказаного автомобіля.
Обґрунтовуючи прийняте рішення про задоволення клопотання слідчого та накладаючи арешт на майно відповідно до переліку в резолютивній частині, слідчий суддя прийшов до переконання, що, враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення в межах даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України,вилучений автомобіль «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , міг зберегти на собі сліди кримінально-протиправних дій, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження такий транспортний засіб перебував у володінні підозрюваної особи ОСОБА_8 , вилучені постанова та квитанції можуть підтверджувати керування саме громадянином ОСОБА_8 вказаним транспортним засобом, змиви потожирової речовини є необхідними для подальшого забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, а вилучений стартовий пакет відповідає критеріям речових доказів, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- вилучене майно не відповідає критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, зокрема, слідчим в клопотанні не зазначено, кому саме належить вилучене майно;

- вилучений транспортний засіб «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_10 , яка не має жодного процесуального статусу в зазначеному провадженні, сам транспортний засіб не має жодного відношення до даного провадження, жодних відомостей, що підозрюваний був на місці вчинення злочину на зазначеному автомобілі немає;
- в ухвалі не зазначено, яке має значення для даного кримінального провадження вилучений стартовий пакет, кому саме він належить;
- змиви потожирової речовини на марлевий тампон, вилучені з поверхні керма та ручки коробки передач вищевказаного автомобіля можуть належати виключно родині підозрюваного ОСОБА_8 , тобто йому самому, його дружині ОСОБА_10 та двом їх дітям, у зв`язку із чим є незрозумілим, яке значення мають вказані змиви для розслідування зазначеного провадження.
Посилаючись на вищенаведені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно відмовити та зобов`язати слідчого повернути зазначене майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК Українипередбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону загалом дотримався.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 р. (а.с. 1-5), слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу, а також проведення подальших слідчих дій.

Окрім того, з клопотання про накладення арешту на майно та витягу з ЄРДР у вищевказаному кримінальному провадженні №0000155 (а.с. 6-8) вбачається, що ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК Україниза заявою ОСОБА_11 про те, що 07.03.2020 р. о 17:10 год. невстановлені особи із застосуванням зброї позбавили волі останнього у транспортному засобі, шляхом погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, заволоділи транспортним засобом потерпілого марки «Мазда», н.з. НОМЕР_3 , а також здійснили відносно нього розбійний напад, в ході якого заволоділи його майном, а саме: телефоном марки «Самсунг А10», сумкою чорного кольору, а також посвідченням водія на його ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення 22.04.2020 р. обшуку автомобіля підозрюваного ОСОБА_8 «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 ,за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня 1Г, було виявлено та вилучено змиви потожирової речовини на марлевий тампон, постанову про адміністративне стягнення, стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл», автомобіль марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ-брелок від нього (а.с. 12-17).
При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, зазначене в ухвалі слідчого судді майно має ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема, змиви потожирової речовини, стартовий пакет та постанова про адміністративне стягнення можуть містити відомості на підтвердження фактів та обставин кримінального провадження в рамках зазначеного провадження за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК Українита є необхідними для подальшого забезпечення проведення відповідних експертних досліджень.
Водночас, апеляційний суд погоджується із твердженнями сторони захисту про те, що вилучений транспортний засіб «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , не відповідає критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів з огляду на наступне.
Зокрема, із клопотання слідчого про накладення арешту на майно (а.с. 1-5) та інших матеріалів провадження вбачається, що підозрювані ОСОБА_12 , ОСОБА_13 рухались по вул. Маріїнській смт. Великодолинське Овідіопольського р-ну Одеської обл. на автомобілі марки «BMW», н.з. НОМЕР_4 , після чого вийшли із вказаного транспортного засобу.
Таким чином, органом досудового розслідування не було доведено причетності транспортного засобу марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , до вчинення вищевказаних злочинів, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000155.
Окрім того, відповідно до наявної в матеріалах провадження інформації, вищезазначений транспортний засіб «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_10 дружині підозрюваного ОСОБА_8 , яка не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження, не має жодного процесуального статусу в ньому, тобто, не є ані підозрюваною, ані обвинуваченою, ані особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За викладених вище обставин, апеляційний суд наголошує на тому, що слідчий суддя залишив поза увагою, що органом досудового розслідування не було доведено того, що вилучений та арештований транспортний засіб,відповідає критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто являється речовим доказом в зазначеному кримінальному провадженні, зокрема, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального провадження, а також був об`єктом кримінально протиправних дій чи набутий кримінально протиправним шляхом.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене майно, окрім автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключа-брелока від нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, тому вилучений автомобіль та ключ-брелок від нього підлягає поверненню власнику ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.04.2020 року про накладення арешту на майно, вилученого в ході проведення обшуку автомобіля «BMW Х 5», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня 1-г, відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали, в межах кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та накласти арешт на наступне майно:
- змиви потожирової речовини на марлевий тампон, які вилучені з поверхні керма та ручки коробки передач;
- стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з номером НОМЕР_2 (без сім-карти);
- постанову про адміністративне стягнення №863724 та квитанцію про накладання штрафу №863724.
В решті відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Автомобіль марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ-брелок від зазначеного автомобіля повернути власнику ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4