УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 106 34 від 06.11.2019, у якому
гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 22.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України, відповідно до якої останній 03.11.2019, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 32-Б, отримав від гр. ОСОБА_7 у тимчасове користування автомобіль «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у подальшому мав повернути останньому.

Однак, гр. ОСОБА_4 04.11.2019, діючи умисно, з корисливих мотивів автомобіль ОСОБА_7 не повернув, та вжив заходів щодо продажу зазначеного автомобіля.

Зазначеними діями, підозрюваний ОСОБА_4 незаконно заволодів автомобілем, який належить ОСОБА_8 , тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України

Слідчий вважав, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний не заперечував проти застосування до нього зазначеного запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком, у даному випадку, є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вчинити дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Бекчієв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Керуючись наведеним, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного та стабільного джерела доходу, тому співставлення негативних наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення підозрюваного у майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що ризик вчиненні підозрюваним іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Водночас, наданими слідчому судді матеріалами не підтверджується висновок слідчого про наявність ризику, що підозрюваний може перешкоджати цьому кримінальному провадженні іншим чином.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, сторін, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований лише у разі, якщо особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування такого покарання, оскільки за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України встановлене покарання до п`яти років позбавлення волі.

Отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, передбачені ст. 177 КПК, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 .
Строк дії цієї ухвали встановити по 23 січня 2020 року включно.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1