Справа № 161/5750/20
Провадження № 1-кп/161/695/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 від 17 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лище Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, працює на посаді будівельника в КП "Волинське обласне дитяче медичне територіальне об`єднання", не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , являючись працівником юридичної особи комунальної форми власності, який не є службовою особою, керуючись єдиним продовжуваним умислом, спрямованим на розтрату грошових коштів підприємства на користь свого знайомого ОСОБА_7 за фактично невідпрацьований останнім час, завідомо знаючи, що ОСОБА_7 , який у відповідності до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" від 12 грудня 1992 року, згідно наказу (розпорядження) № 291-ос від 04 травня 2017 року КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" на час проходження альтернативної (невійськової) служби прийнятий на посаду електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування КП "ВОДТМО", у періоди з 01 травня 2018 року по 13 травня 2018 року, з 06 червня 2018 року по 30 червня 2018 року, з 01 липня 2018 року по 10 липня 2018 року, з 16 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 10 вересня 2018 року, перебував за межами території України та будь-якої роботи в КП "ВОДТМО" не виконував, шляхом вчинення підроблення офіційних документів табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, вчинив розтрату грошових коштів фонду заробітної плати КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" в сумі 6837 грн. 96 коп., що виплачені в якості заробітної плати працівнику ОСОБА_7 за фактично невідпрацьований час останнім, внаслідок чого КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" завдано майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, керуючись єдиним продовжуваним умислом, спрямованим на підроблення офіційних документів з метою приховування факту відсутності на робочому місці працівника ОСОБА_7 , який у відповідності до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" від 12 грудня 1992 року, згідно наказу (розпорядження) № 291-ос від 04 травня 2017 року КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" на час проходження альтернативної (невійськової) служби прийнятий на посаду електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування КП "ВОДТМО", у травні, червні, липні, серпні та вересні 2018 року, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання", що розташоване на пр. Відродження, 30 в м. Луцьку, будучи працівником юридичної особи комунальної форми власності, який не є службовою особою, умисно вносив до офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою їх подальшого використання табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, форма яких передбачена Наказом державного комітету статистики України № 489 від 05 грудня 2008 року "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці", які засвідчив власним підписом, завідомо неправдиві відомості про те, що працівник ОСОБА_7 , у періоди з 01 травня 2018 року по 13 травня 2018 року, з 06 червня 2018 року по 30 червня 2018 року, з 01 липня 2018 року по 10 липня 2018 року, з 16 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 10 вересня 2018 року знаходився на своєму робочому місці та виконував покладені на нього обов`язки, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 в зазначені періоди часу перебував за межами території України та будь-якої роботи у КП "ВОДТМО" не виконував, чим ОСОБА_3 підробив офіційний документ.
Крім того, він же, керуючись єдиним продовжуваним умислом, спрямованим на використання підроблених офіційних документів з метою приховування факту відсутності на робочому місці працівника ОСОБА_7 , який у відповідності до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" від 12 грудня 1992 року, згідно наказу (розпорядження) № 291-ос від 04 травня 2017 року КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" на час проходження альтернативної (невійськової) служби прийнятий на посаду електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування КП "ВОДТМО" у травні, червні, липні, серпні та вересні 2018 року, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання", що розташоване на пр. Відродження, 30 в місті Луцьку, будучи працівником юридичної особи комунальної форми власності, який не є службовою особою, умисно вносив до офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою їх подальшого використання табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, форма яких передбачена Наказом державного комітету статистики України № 489 від 05 грудня 2008 року "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці", які засвідчив власним підписом, завідомо неправдиві відомості про те, що працівник ОСОБА_7 , у періоди з 01 травня 2018 року по 13 травня 2018 року, з 06 червня 2018 року по 30 червня 2018 року, з 01 липня 2018 року по 10 липня 2018 року, з 16 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 10 вересня 2018 року знаходився на своєму робочому місці та виконував покладені на нього обов`язки, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_8 в зазначені періоди часу перебував за межами території України та будь-якої роботи у КП "ВОДТМО" не виконував, чим ОСОБА_3 підробив офіційний документ. Вподальшому, зазначені завідомо підроблені офіційні документи табелі обліку робочого часу за травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, ОСОБА_3 щомісячно подавав до бухгалтерії КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання", розташованої за адресою: м. Луцьк, пр.Відродження, 30, для проведення нарахування та виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, які виразились в розтраті чужого майна, яке перебувало у відданні особи.
Окрім того, вказані умисні дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 358 КК України, які виразились у складанні працівником юридичної особи комунальної форми власності, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою використання його підроблювачем.
Також, вказані умисні дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа.
31 березня 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України та не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, що викладені в обвинувальному акті, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, враховується, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду.

При цьому, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, представник потерпілого, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику, представнику потерпілого та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст.474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 1 ст.191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України та повністю підтвердив обставини їх вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджувався на призначення узгодженого покарання за угодою про визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинені ОСОБА_3 злочини, передбачені ч. 1 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України, відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 122 КПК України суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 від 17 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст.358 КК України, між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

за ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень,

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судово-економічної експертизи в сумі 2826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 18 коп. та судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 16 коп., а всього, на загальну суму 5338 (п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 34 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1