ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2246/19
Провадження №1-кп/477/77/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за №0000675 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03 вересня 2019 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 383 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статей 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, із базовою середньою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 191, частиною 2 статті 383, частиною 2 статті 384 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
01 липня 2019 року о 10:30 годині обвинувачений ОСОБА_6 , працюючи водієм КП «Жовтневий хліб» та будучи матеріально-відповідальною особою, діючи за загальною змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , який також працював на посаді водія КП «Жовтневий хліб» та являючись матеріально-відповідальною особою, реалізуючи свій умисел на розтрату майна КП «Жовтневий хліб», а саме грошових коштів, виручених за ввірених обвинуваченому ОСОБА_7 продукцію, прибувши до магазину, який розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Гастелло, 12-А, де також перебував обвинувачений ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки «AC-G 3302 АХХ-1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою незаконного збагачення, знаючи що в даному автомобілі знаходяться грошові кошти належні підприємству КП «Жовтневий хліб», підійшов до пасажирської двері, розбив вікно та дістав з автомобіля грошові кошти на загальну 44 207, 35 грн, які раніше отримав обвинувачений ОСОБА_7 та залишив місце скоєння злочину. Після чого, зустрівшись з обвинуваченим ОСОБА_7 розділили привласнені грошові кошти та витратили їх на власний розсуд, спричинивши КП «Жовтневий хліб» матеріальну шкоду в розмірі 44 207,35 грн.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 3 статті 191 КК України.

01 липня 2019 року близько 10:30 години обвинувачений ОСОБА_7 , працюючи в КП «Жовтневий хліб» на посаді водія та будучи матеріально-відповідальною особою, діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , який також працював в КП «Жовтневий хліб» на посаді водія, реалізуючи свій умисел на розтрату ввіреного йому майна КП «Жовтневий хліб», а саме грошових коштів виручених за продукцію, приїхавши до магазину розташованого в АДРЕСА_3 , повідомив про це обвинуваченого ОСОБА_6 та зайшов в приміщення магазину, тим самим надавши останньому вільний доступ до його службового автомобіля марки «AC-G 3302 АХХ-1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому заздалегідь знаходились покладені обвинуваченим ОСОБА_7 кошти належні підприємству КП «Жовтневий хліб», з метою незаконного збагачення, своїми діями надав можливість обвинуваченому ОСОБА_6 таємно заволодіти коштами для подальшого привласнення. Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_6 в м. Миколаєві, розділили привласнені грошові кошти та витратили їх на власний розсуд, тим самим спричинивши КП «Жовтневий хліб» матеріальну шкоду в розмірі 44 207,35 грн.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 383 КК України.

Крім цього, 01 липня 2019 року о 10.48 годині обвинувачений ОСОБА_7 , працюючи на посаді водія КП «Жовтневий хліб» та маючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля магазину, який розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Гастелло, 12-А, створив штучні докази обвинувачення шляхом розбиття скла пасажирської двері службового автомобіля марки «AC-G 3302 АХХ-1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, викликав по спеціальній лінії «102» співробітників поліції. Діючи умисно, обвинувачений ОСОБА_7 подав письмову заяву про вчинення відносно нього злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України. На місце вчинення злочину прибула слідчо-оперативна група Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. На місці обвинувачений ОСОБА_7 був ознайомлений з положеннями статті 383 КК України, написану заяву про вчинення відносно нього злочину зареєстровано у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області 01 липня 2019 року за № 3241.

У подальшому, слідчим відділом Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області відомості за вказаним у заяві ОСОБА_7 фактом таємного викрадення чужого майна за частиною 1 статті 185 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що таємного викрадення чужого майна ніхто не вчиняв, а завідомо неправдиве повідомлення про подію злочину обвинувачений ОСОБА_7 здійснив з метою привласнення та розтрати ввірених йому грошових коштів, які належать КП «Жовтневий хліб».

02 липня 2019 слідчий слідчого відділу Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 належним чином ознайомила обвинуваченого ОСОБА_7 з положенням статті 384 КК України про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання. В ході допиту обвинуваченого ОСОБА_7 в якості свідка, з`ясувалось, що останній, діючи з корисливих мотивів надав завідомо неправдиві показання про вчинення відносно нього злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 384 КК України.

В судове засідання представник КП «Жовтневий хліб» не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винуватим повністю, у вчиненому розкаявся.

Суду пояснив, що він працював водієм в КП «Жовтневий хліб», займався розвезенням хлібобулочних виробів та був матеріально-відповідальною особою за збір коштів за реалізовану продукцію. На передодні вчинення злочину, він разом зі своїм кумом ОСОБА_7 домовились про викрадення виручених грошових коштів за продану продукцію, які належать КП «Жовтневий хліб» через тяжке матеріальне становище їх сімей. Домовившись та обговоривши всі тонкощі злочину, вирішили вчинити злочин в понеділок, оскільки в цей день після вихідних найбільша виручка зібрана в магазинах після вихідних. 01 липня 2019 року о 10.30 годині, реалізуючи спільний умисел, він на власному автомобілі марки «ВАЗ 2110», дочекався доки приїде ОСОБА_9 та зайде в приміщення магазину, під`їхав до його службового автомобіля, розбив праве пасажирське скло та викрав із пасажирського сидіння пакет з грошима. Після чого він поїхав в м. Миколаїв де порівну розділив викрадені кошти з обвинуваченим ОСОБА_7 , після чого витратив їх на власний розсуд. Викрадені грошові кошти повернув підприємству в повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винуватим повністю, у вчиненому розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що він працював на посаді водія КП «Жовтневий хліб» та був матеріально-відповідальною особою за збір коштів за продану продукцію. В кінці червня місяця 2019 року, перебуваючи в гостях у обвинуваченого ОСОБА_6 , під час розмови останній запропонував вчинити злочин, для покращення матеріального становища їх сімей, шляхом інсценування крадіжки виручки з продажу продукції КП «Жовтневий хліб». 01 липня 2019 року близько 10.00 години він під`їхав до останнього на своєму маршруті розвезення товару магазину в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області та взяв лоток з хлібом. Зайшов до приміщення магазину та почав повільно сам його розвантажувати, тим самим даючи запас часу обвинуваченому ОСОБА_6 для викрадення коштів з його службового автомобіля, які він заздалегідь, як і домовлялись, виклав на пасажирське сидіння. Почувши звук розбиття скла в автомобілі, він одразу не вибіг з магазину, пояснивши власниці, що кинути лоток з хлібом він не може, тим самим вичекавши паузу в декілька хвилин, щоб обвинувачений ОСОБА_6 зміг втекти з місця злочину. Вийшовши з приміщення магазину він побачив, що скло пасажирської двері розбите, а виручка з усіх магазинів відсутня. Після чого він, відразу повідомив про вчинення злочину директору підприємства КП «Жовтневий хліб» та викликав співробітників поліції, зателефонувавши на лінію «102». Того ж дня, у вечірній час він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_6 в м. Миколаєві, де порівну розділили викрадені кошти, після чого витратив їх на власний розсуд. Викрадені грошові кошти повернуті КП «Жовтневий хліб» повністю.

Винуватість обвинувачених підтверджуються їх показаннями, які відповідають фактичним обставинам справи і які ніким не оспорювались, тому за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів, суд визнав за недоцільне на підставі частини 3 статті 349 КПК України, при цьому, попередньо з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст вказаної обставини та добровільність їх позицій, а також роз`яснивши процесуальні наслідки зазначеного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 3 статті 191 КК України, тобто привласнення та розтрата майна яке перебувало у його віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує:

за частиною 3 статті 191 КК України, як привласнення та розтрата майна яке перебувало у його віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за частиною 2 статті 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення з корисливих мотивів;

за частиною 2 статті 384 КК України, як завідомо неправдиві показання поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення з корисливих мотивів.

При призначені покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відповідності до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченим суд відносить їх щире каяття та повне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом також ураховано, що вони не перебувають на наркологічному та психіатричному обліку, позитивно характеризуються з останнього місця роботи.

З урахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 основного покарання пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, однак уважає за можливе звільнити їх від відбування основного покарання на підставі статті 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.

Крім цього, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого звільнення обвинувачених від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 383 КК України до 3 роки позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуванням призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Ураховуючи зазначене, вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року за яким ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 191, частиною 2 статті 383 КК України до 3 роки позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільнений від відбуванням призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, підлягає окремому виконанню.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 366, 367, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, наділені організаційно-розпорядчими функціями та пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності на строк 1 рік.

На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки, поклавши на обвинуваченого наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 191, частиною 2 статті 383, частиною 2 статті 384 КК України та призначити йому наступне покарання:

за частиною 3 статті 191 КК України у виді 4 років позбавленням волі з позбавленням права обіймати посади, наділені організаційно-розпорядчими функціями та пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності на строк 1 рік;

за частиною 2 статті 383 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за частиною 2 статті 384 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, наділені організаційно-розпорядчими функціями та пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності на строк 1 рік.

На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки, поклавши на обвинуваченого наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу обвинуваченим не обиралась.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року, за яким ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 191 , частиною 2 статті 383 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуванням призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України виконувати самостійно.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10