Справа №212/1061/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальні провадження за № 0000103 від 12 січня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Рози Люксембург Широківського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачена ОСОБА_3 08 січня 2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин прийшла в гості за місцем мешкання до свого знайомого ОСОБА_6 який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою спільного вживання алкогольних напоїв.

Перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 та розташована по АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 у коридорі побачила банківську картку Укрсіббанк, яка належала потерпілому та привернула її увагу.

Після чого ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документа, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги з боку власника квартири та впевнившись у відсутності свідків та в тому, що її дії носять таємний характер, знаючи ПІН код банківської картки, шляхом вільного доступу таємно викрала банківську картку Укрсіббанк на ім`я ОСОБА_6 , яка відповідно до Закону України Про інформацію від 02 жовтня 1992 року, Закону України Про банки і банківську діяльність від 07 грудня 2000 року, Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні від 05 квітня 2001 року та Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року № 705 є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку Укрсіббанк на ім`я ОСОБА_6 , реалізуючи свої злочинні дії, з метою особистого збагачення, 08 січня 2019 року в проміжок часу з 19 години 30 хвилин до 21 години 30 хвилин, викравши банківську картку Укрсіббанк, усвідомлюючи наслідки, які можуть настати після вчинення кримінального правопорушення, попрямувала до магазину Продукти, який розташований за адресою: місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, вулиця Десантна, будинок 6, де придбала продукти харчування для власного вживання та розрахувалася банківською карткою Укрсіббанк, яка належить ОСОБА_6 , на загальну суму 1395 гривень 95 копійок. Після чого, ОСОБА_3 з метою подальшого витрачення коштів з банківської картки Укрсіббанк, яку вона викрала, попрямувала до магазину Півотека, який розташований за адресою: місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, 7-й мікрорайон Зарічний, будинок 7А, де розрахувалася банківською карткою Укрсіббанк, яка належить ОСОБА_6 , за алкогольні напої на загальну суму 101 гривня 05 копійок. Таким чином, ОСОБА_3 своїми злочинними діями спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1497 гривень 00 копійок.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень визнали повністю, погодившись з кваліфікацією вчинених нею діянь, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно 08 січня 2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин вона прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . У коридорі, вказаної квартири, побачила банківську картку, що належить потерпілому. Після чого скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, вона таємно викрала вказану банківську картку на ім`я ОСОБА_6 . В подальшому, в той же день, знаючи ПІН код банківської картки Укрсіббанк, раніше викраденої у ОСОБА_6 , здійснила покупки товарів в магазині Продукти, який розташований по вулиці Десантній, 6 в місті Кривому Розі, та в магазині Півотека, який розташований за адресою: мікрорайон 7-й Зарічний, 7-А в місті Кривому Розі для власного вживання, розрахувавшись зазначеною банківською карткою належною ОСОБА_6 .

Даючи оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності її позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ч.3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, вчинених умисно, з корисливих мотивів, особу винної, яка є раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувала та не перебуває, не працює, згідно характеристики за місцем проживання характеризується формально, незаміжня, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставиною що пом`якшує покарання є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, обставин що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Суд також приймає до уваги, що спричинена обвинуваченою ОСОБА_3 матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 не відшкодована. Крім цього суд бере до уваги досудову доповідь, складену відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.357 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у виді одного року обмеження волі;

за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: - пластикову банківську картку Укрсіббанк на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_1 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000103 від 12 січня 2018 року - знищити

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1