Справа № 196/182/20
№ провадження 1-кс/196/23/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника

підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :
01 липня 2019 року Царичанським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за №0001309 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.307, ч.1 ст.310 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 внесла узгоджене із начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обмотивовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи на меті умисел, спрямований на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель у кількості від 10 до 50 рослин, з метою подальшого виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу в особливо великих розмірах, в порушення вимог ст.ст.2,7,12,15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», весною 2019 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) через мережу "Інтернет" придбав насіння рослин коноплі, які в подальшому висадив та їх почав вирощувати за місцем свого проживанняу теплицях, які розташовані на земельній ділянці на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Після сходження рослин роду коноплі, в невстановленій досудовим розслідуванням кількості, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне вирощуванні конопель, почав доглядати за ними шляхом поливу, прополювання та підв`язування, з метою доведення їх до дозрівання.
В подальшому 16.09.2019 рокув період часу з 07.35 год. по 11.41 год. в ході санкціонованого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено 46 кущів рослин із специфічним запахом коноплі, які являються рослинами роду конопля (Cannabis), віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу в особливо великих розмірах, з метою подальшого збуту, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), розуміючи що вказані рослини є наркотичним засобом канабісом та реалізуючи свій умисел направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичної речовини - канабісу з метою збуту, усвідомлюючи протиправність своїх дій, зірвав частину рослин коноплі та переніс на горище будинку, розташованого за вищевказаною адресою, щоб в подальшому висушити та подрібнити до речовини придатної для вживання, з іншої частини з незаконно посіяних та вирощених рослин конопель ОСОБА_6 зірвав листя, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб канабіс у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, після чого переніс до господарського приміщення розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, яке висушив, подрібнив та почав зберігати у вказаному приміщенні за місцем проживання в пластикових відрах (ящиках), металевій каструлі, 1 сліп-пакеті та в стакані, а також в приміщенні літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння в розфасованих поліетиленових пакетах в кількості 11 шт., з метою збуту до 16.09.2019 року.

В подальшому, 16.09.2019 рокув період часу з 07.35 год. по 11.41 год. в ході, санкціонованого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору зі специфічним запахом коноплі, масами 1820 г, 1900 г, 35,813 г, 232,761 г, 46,038 г, 46,214 г, 48,861 г, 46,165 г, 46,290 г, 46,748 г, 46,180 г, 46,161 г, 46,448 г, 46,779 г, 2870 г, 3145 г, 3110 г, які містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1611,792 г, 1596,380 г, 31,465 г, 205,714 г, 40,606 г, 40,752 г, 40,495 г, 40,653 г, 40,893 г, 41,213 г, 40,740 г, 40,622 г, 40,902 г, 41,287 г, 2252,376 г, 2459,390 г, 2515,368 г відповідно. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 11080,648 г., що є особливо великим розміром.

Згідно Таблиці 1 невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 особливо великі розміри наркотичного засобу канабіс 2500 г і більше.

Спосіб упакування та розфасування наркотичної речовини в поліетиленові пакети в кількості 11 шт. та загальна кількість наркотичної речовини свідчить про наявність у ОСОБА_6 умислу на її зберігання в особливо великому розмірі з метою збуту.

11 лютого 2020 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_6 повідомлено про підозру у незаконному посіві, незаконному вирощуванні конопель у кількості від 10 до 50 рослин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, а також у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення можливості переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, а також ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які обумовлені тим, що:

1. Підозрюваний ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від 10 до 50 рослин, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України та незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

2. Підозрюваний ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, хоча за станом свого здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування, вказане кримінальне правопорушення вчинив умисно.

3. Підозрюваний ОСОБА_6 бачив в обличчя свідків, а тому слідство вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню шляхом вмовляння чи підкупу, з метою зміни ними раніше наданих свідчень на свою користь.

Слідча СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала повністю та прохала його задовольнити.

Начальник Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав внесене слідчим клопотання, вважає його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що вказані слідчим в клопотання ризики не обгрунтовані та не підтверджені належними доказами. Підозрюваний ОСОБА_6 протягом п`яти місців від слідства не переховувався, на свідків не впливав. При цьому, всі свідки в рамках даного кримінального провадження вже допитані і у випадку здійснення на них впливу є можливість звернутися до слідчого судді для забезпечення допиту свідків. При цьому, ОСОБА_6 потрібен сім`ї, оскільки саме він утримує господарство та неповнолітнього сина, який перебуває на навчанні. Прохає суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого або застосувати у відношенні підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково. Дійсно здійснював вирощування коноплі для лікування дружини та годівлі домашньої птиці. Збутом не займався. Офіційно ніде не працює та займається домашнім господарством. Сам вживав коноплю шляхом курінння.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що дійсно хворіє, перенесла операцію та вичитала в інтернеті, що при її захворюванні допомагають ванни з коноплі, для чого чоловік вирощував та фасував в пакети коноплю. Чоловік займається домашнім господарством та конопльою не торгував, знає, що він курив коноплю та давав птиці.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора у судовому засіданні, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , пояснення свідка ОСОБА_8 , вивчивши надані матеріали кримінального провадження, та враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою підозрюваного дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінює в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність повідомлення особі про підозру.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та ч.1 ст.310 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2019 року за №0001309.
При цьому, ОСОБА_6 , раніше не судимий, одружений та має на утриманні неповнолітнього сина, проте офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела прибутку, хоча за віком та станом здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування законним шляхом, вчинив умисний особливо тяжкий злочин, що є достатніми підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового слідства та суду шляхом втечі, здійснювати вплив на свідків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В даному випадку злочини, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 характеризуються значною суспільною небезпекою, значним суспільним резонансом та мають негативні соціальні наслідки.

Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, вказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про ризики порушення процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб.

На думку суду, саме зазначені вище обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема за ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам.

Отже, враховуючи вищевикладене та оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються підозрюваному, ступінь суспільної небезпечності та резонансу злочину, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, що в даному випадку на думку слідчого судді є доцільним та відповідає обставинам для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, таким чином задовольнивши клопотання слідчого повністю.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

ОСОБА_6 оголошено про підозру 11 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 , майнового стану підозрюваного, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити повністю.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, підозрюваного за ч.3 ст.307, ч.1 ст.310 КК України у кримінальному провадженні №0001309, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту взяття під варту, тобто з 14 лютого 2020 року по 13 квітня 2020 року включно, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» Міністерства юстиції України.

Відповідно до норм ч.ч. 4 та 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 його право на звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу протягом досудового слідства.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9