Справа № 953/1018/20
н/п 1-кс/953/766/20
"23" січня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
21 січня 2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на майно, вилучене 20.01.2020 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: на мобільний телефон ТМ «Samsung» J6, IMEI: НОМЕР_1 з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , що знаходився у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що до слідчого управління ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт від співробітників УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області, щодо невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 , яка здійснює про протиправну діяльність за попередньою змовою групою осіб, направлену на втягнення жінок в заняття проституцією з вивозом останніх до Турецької Республіки.
В ході проведення досудового розслідування встановлено особу жінки на ім`я ОСОБА_5 , якою виявилась громадянка України, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на торгівлю людьми, а також на переміщення кількох осіб жіночої статі з використанням їх уразливого стану, з метою подальшої сексуальної експлуатації на території Турецької Республіки, діючи спільно за попередньою змовою з невстановленими особами, 10.01.2020 в період часу з 17 годин 08 хвилин до 18 годин 45 хвилин зустрілась з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в приміщенні «Харківської кав`ярні», розташованому за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 20, де, використовуючи уразливий стан ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг домовленості зі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що перемістить їх до Турецької Республіки з метою сексуальної експлуатації та замовила електронні квитки на літак, що відлітає 20.01.2020 о 16.10 та домовилась з ними зустрітися близько 13.00 години 20.01.2020 у приміщенні міжнародного аеропорту Харків.
20.01.2020 о 13 годині 35 хвилин у приміщенні міжнародного аеропорту Харків працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , при спробі переміщення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Турецької Республіки з метою сексуальної експлуатації, яка не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від її волі.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово здійснювала вказані протиправні дії, спрямовані на вербування осіб на переміщення, з метою сексуальної експлуатації з використанням уразливого стану особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
20.01.2020 в порядку ст. 208 КПК України було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України було проведено обшук затриманої особи, в ході якого було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон ТМ «Samsung» J6, IMEI: НОМЕР_1 з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ;
Як зазначено прокурором, орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених нижче підстав.
Вилучене майно містить в собі інформацію про злочинну діяльність ОСОБА_4 та повинно бути використано під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
Вилучене під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
На цей час, як зазначено прокурором, є підстави вважати, що вилучене майно, а саме: мобільний телефон ТМ «Samsung» J6, IMEI: НОМЕР_1 з номером мобільного телефону НОМЕР_2 - належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні вилучене затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, майно, що належить останній.
У судове засідання прокурор не з`явився, але надав суду заяву про розгляд поданого клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_10 надали суду заяву про розгляд клопотання прокурора про арешт вилученого мобільного телефону без їх участі, заперечуючи проти його задоволення, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що він належить їй на праві власності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України, 21.01.2020 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 20.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, мобільному телефоні ТМ «Samsung» J6, IMEI: НОМЕР_1 , що перебував у володінні останньої, який може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та який може бути речовим доказом, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, що передбачає санкція частини другої статті 149 Кримінального кодексу України, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене 20.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: на мобільний телефон ТМ «Samsung» J6, IMEI: НОМЕР_1 з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , що знаходився у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, 2-й під`їзд. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1