Справа № 660/738/17
Номер провадження 1-кп/660/107/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Херсонської області кримінальне провадження №0000115 внесеного до ЄРДР від 17.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нововоронцовського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000115 внесеного до ЄРДР від 17.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки підстав для закриття провадження, передбачених п. 4-8 ч.1, 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокурору не вбачається, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України.
Представник потерпілої заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Обґрунтовуючи клопотання, посилався на ту обставину, що обвинувальний акт не містить відомостей щодо мотивів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також неналежне викладення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та наслідків, що призвели до загибелі ОСОБА_8 , оскільки не зазначено та не описано механізм перекидання автомобіля, яке перебуває в причинно наслідковому спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому. У зв`язку з цим, представник потерпілої просив повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що порушує право потерпілої сторони на справедливий та об`єктивний розгляд справи з притягненням винної сторони до відповідальності та унеможливлює призначення судового розгляду.
Потерпіла клопотання захисника підтримала, просила задовольнити.
Захисник обвинуваченого, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні щодо заявленого клопотання заперечували. Просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Заслухавши представника потерпілої, потерпілу, прокурора, захисника, обвинуваченого, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та про наявність підстав для його повернення прокурору з огляду на наступне.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).
Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації; 3) формулювання обвинувачення. Виходячи з наведеного слід прийти до висновку, що в описово-мотивувальній частині обвинувального акту повинно бути повно викладено: обставини справи, як вони були встановлені на досудовому слідстві; спосіб вчинення кримінального правопорушення, інші його обставини; шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками, які настали; місце, час, мотиви кримінального правопорушення, оскільки саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно зі ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Із тексту обвинувального акту вбачається наявність викладу лише певних обставин, а не фактичних обставин кримінального правопорушення.
Так, обвинувальний акт не містить відомостей щодо мотивів кримінального правопорушення. Постанова пленуму Верховного Суду України 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснює судам, що відповідальність за статтями 286 - 288, 415 КК, настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель. Якщо ж, порушуючи відповідні правила й усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, винний передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав або свідомо припускав їх настання, ці дії необхідно кваліфікувати за статтями КК, в яких встановлено відповідальність за умисні злочини проти життя та здоров`я особи (п.6 Постанови). Відсутність такої інформації у обвинувальному акті не лише впливає на правильну кваліфікацію дій, а й унеможливить суд в подальшому встановити такі обставини у силу вимог ст.337 КПК України.
Суд звертає увагу прокурора на ту обставину, що диспозиція сформованої норми ст.287 КК України є бланкетною, а тому обвинувачення повинно ретельно з`ясовувати і зазначити у обвинувальному акті, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно-небезпечними наслідками.
Фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не містять вичерпну, послідовну інформацію щодо події кримінального правопорушення з урахуванням наявного висновку експерта, зокрема щодо: дорожньої обстановки в момент події (місце та час), спосіб вчинення ДТП, безпосередня причина ДТП, які дії спричинили перевертання автомобіля та ким вони були вчинені, внаслідок чого та за яких умов настала смерть ОСОБА_8 , де перебував у момент ДТП обвинувачений.
Разом з тим у вказаному обвинувальному акті не вказана обставина, яка впливає на наявність у діях особи складу кримінального правопорушення причинний зв`язок. Так, причинний зв`язок у кримінальному провадженні, передбаченому ст.287 КК України, повинен бути прямим коли між діянням і наслідком немає проміжних ланок або бути однією з ланок в розвитку причинності, підсумком чого є відповідні наслідки, зокрема дії, спричинені іншими діяннями порушення правил безпеки руху особами, які керують транспортним засобом. Однак, з обвинувального акту не вбачається, яка саме причина спричинила смерть ОСОБА_8 : сама передача керування транспортного засобу особі, яка не має права керування транспортним засобом, чи й додатково порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху.
Таким чином, із сформованого обвинувачення, висунутого відповідно до обвинувального акту на підставі якого буде проводитися судовий розгляд, неможливо визначити суть обвинувачення: якою особою та які вчинено дії, що дали підстави органу досудового розслідування вважати про наявність кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України; неможливо встановити якій особі та яка завдана шкода, а також причинний зв`язок між діями та наслідками, оскільки ні фактичні обставини кримінального правопорушення, ні обвинувачення не відображає послідовно, точно події кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Відсутність в обвинувальному акті вказаних фактичних обставин позбавляє суд можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, виходячи навіть з того, що є неможливим з огляду на зміст даного обвинувального акта вирішити питання про визначення ступеня відповідальності обвинуваченого, а будь-яке уточнення з цього приводу у подальшому виходитиме за межі такого поверхового і неточного обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України). Підстав вважати, що сторона обвинувачення в ході судового розгляду заповнить вказані недоліки та виправить їх немає, тому формування обвинувачення у обвинувальному акті у кримінальному провадженню є недостатніми для призначення справи до розгляду.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження, які надійшли до суду, вбачається, що прокурор безпідставно вилучив з матеріалів кримінального провадження попередні судові рішення у даній справі та інші матеріали, що мають суттєве значення для вирішення питання по суті, у тому числі перевірити повноту усунення прокурором виявлених попередніми судами недоліків, та направив до суду обвинувальний акт в редакції від 15.02.2018 року, як складений вперше.
Суд звертає увагу прокурора на ту обставину, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000115 від 17.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 20.10.2017 року вже був повернутий з підстав, у тому числі, неможливості визначити суть обвинувачення: якою особою та які вчинено дії, якій особі та яка завдана шкода, а також причинний зв`язок між діями та наслідками. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області вказана ухвала залишена без змін, а відтак прокурор повинен був виконати вимоги ухвали та усунути визначені недоліки, однак обвинувальний акт надійшов до суду на новий розгляд із недоліками, вказаними раніше рішенням суду.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, із сформованого обвинувачення, висунутого відповідно до обвинувального акту на підставі якого буде проводитися судовий розгляд, неможливо визначити суть обвинувачення: якою особою та які вчинено дії, що дали підстави органу досудового розслідування вважати про наявність кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України; неможливо встановити якій особі та яка завдана шкода, а також причинний зв`язок між діями та наслідками.
Зазначені недоліки обвинувального акта є суттєвим порушенням права особи на захист, права учасників на справедливий та об`єктивний розгляд справи, а також не дозволяють суду визначити межі обвинувачення, в яких має бути розглянуто справу, тому, враховуючи невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000115 внесеного до ЄРДР від 17.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України - повернути прокурору відділу прокуратури Херсонської області.
На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1