Справа № 283/1256/19
Провадження №1-кс/283/213/2020
У Х В А Л А
10 березня 2020 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Малинського ВП ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

УСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року до Малинського районного суду звернулась з клопотанням слідчий СВ Малинського ВП ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000330 від 01 червня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що йому був відомий пін-код з картки АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_6 та у нього виник злочинний умисел на викрадення коштів з банківського рахунку.
17.05.2019 о 15 год. 13 хв., ОСОБА_5 прийшов до банкомату АТ «Ощадбанк», який розташований по вул. Гагаріна, 4-А, в м. Малині , де скориставшись пін-кодом з картки АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_6 , зняв готівку в сумі 1000 гривень, завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
23.05.2019 о 12 год. 11 хв., ОСОБА_5 прийшов до банкомату АТ «Ощадбанк», який розташований по вул. Гагаріна, 4-А, в м. Малин , де скориставшись пін-кодом з картки АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_6 , зняв готівку в сумі 1500 гривень, завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
24.05.2019 о 10 год. 53 хв., ОСОБА_5 прийшов до банкомату АТ «Ощадбанк», який розташований по вул. Гагаріна, 4-А, в м. Малині Житомирської області, де скориставшись пін-кодом з картки АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_6 , зняв готівку в сумі 600 гривень, завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
За результатами проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню 30 червня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України.
05 липня 2019 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.
10 березня 2020 року підозрюваного затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 вчинив умисні злочини середньої тяжкості,санкція яких передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, останній не працює, не має постійного місця проживання, неодноразово був судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, а тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та ухилитись від явки до органів досудового розслідування або суду.

Обґрунтовує підозру наявними доказами: заявою ОСОБА_6 про вчинений злочин від 31.05.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 01.06.2019 року; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від 27.06.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 28.06.2019 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; повідомленням про підозру від 30.06.2019 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.03.2020 року.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали повністю.

Вважають, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Підозрюваний та захисник підозрюваного ОСОБА_11 заперечили по суті клопотання.

Вважають, що органом досудового розслідування не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме, що ОСОБА_5 може ухилитись від явки до суду та продовжити злочинну діяльність.

ОСОБА_5 є не судимий, злочини в яких він підозрюється є середньої тяжкості.

Підозрюваний повністю визнає свою винність у скоєному злочині та дає правдиві показання, ОСОБА_5 також зазначив, що протягом останніх п`яти років проживає у м. Києві в хостелі та працює на ринку.

Просять відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши надані матеріали, заслухавши підозрюваного, захисника підозрюваного, пояснення слідчого, думку прокурора, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо ризиків за ст. 177 КПК України щодо ухилення від явки до органів досудового розслідування, оскільки до моменту оголошення в розшук ОСОБА_5 не було обрано жодного запобіжного заходу та доказів щодо належного повідомлення ОСОБА_5 про явку до слідчого клопотання також не містить.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Разом з тим, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за попереднім місцем проживання, має постійне місце проживання в м. Київ, слідчий суддя вважає, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 30 днів до 08 квітня 2020 року без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

Заборонити в період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду та службової особи органів внутрішніх справ, якій буде передано ухвалу про застосування запобіжного заходу для виконання.

Прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Малинського ВП ОСОБА_4 .
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1