Справа № 473/2513/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області заяви суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2013 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні судді, які входять до складу колегії, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили собі самовідвід, мотивуючи його тим, що набули статусу потерпілих в рамках кримінального провадження №0000170, що внесене до ЄРДР 23 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 376 КК України за їх заявами.

Прокурор підтвердив факт здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження і вважав наявними підстави для відводу суддів.

Тому, суд, вирішуючи вказане питання, виходив із такого.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Зокрема, обставини, що виключають участь судді, суддів в кримінальному провадженні регламентовані ст.ст. 75,76 КПК України.

Так, згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Тому піддавши аналізу мотиви заявлених самовідводів, суд зважає на таке.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( рішення ЄСПЛ у справі Веттштайна Wettstein, п. 43).

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( рішення у справах «Фей проти Австрії"» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) чи то прокурора під час розгляду справи.

При цьому, сторони можуть побоюватися, що суддя (суд) є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Однак, у даному випадку, враховуючи, що судді набули статусу потерпілих в рамках кримінального провадження №0000170, що внесене до ЄРДР 23 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 376 КК України, яке було порушене за їх заявами у зв`язку із діями обвинуваченого ОСОБА_6 , як учасника провадження, яке ними розглядається, то є дійсним обставини, які викликають сумнів у їх неупередженості.

Одночасно, не встановлено інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи цим складом суду і викликали б необхідність його відводу.

Як наслідок, заявлені самовідводи є обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити з метою дотримання гарантії учасників кримінального провадження на справедливий суд, яка передбачена ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 05.ХІ. 1950 р.)

З цих мотивів, керуючись положеннями ст.ст. 75-76,80-81, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ :

Заяви суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження №0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2013 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст. 187 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3