Справа № 453/285/20
№ провадження 1-кп/453/62/20
В И Р О К
іменем України

19 травня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої, востаннє вироком Сколівського районного суду Львівської області від 12.08.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 240 годин, покарання відбуте, судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за злочини проти власності, по відбуттю покарання на шлях виправлення не стала, а повторно 05.02.2020 року о 17 год. 40 хв., реалізовуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечні характер й наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, шляхом відчинення вхідних дверей, проникла до квартири АДРЕСА_2 , у котрій проживає гр. ОСОБА_6 , звідки таємно викрала належне йому майно, а саме планшетний персональний комп`ютер марки «SAMSUNG TAB A» серійний номер R52M60ADJSE вартістю 8 000 грн. та навушники марки «SONY WH-CH400» вартістю 800 грн., після чого залишила вищевказане житло, а викраденим розпорядилася на власний розсуд. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 8 800 грн..

Вона ж, 20.02.2020 року о 18 год. 50 хв., реалізовуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечні характер й наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, перебуваючи на подвір`ї житлового будинку гр. ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_3 , підійшла до вхідних дверей підвального приміщення, на котрих була відсутня навісна колодка, проникла усередину, звідки таємно викрала належне йому майно, а саме одну банку квашеної капусти ємністю 3 л. вартістю 120 грн., одну банку консервованих помідорів ємністю 1,5 л., вартістю 90 грн., одну банку консервованої квасолі ємністю 0,5 л. вартістю 35 грн., одну банку консервованої аджики ємністю 0,5 л. вартістю 65 грн., після чого залишила вищевказане приміщення, а викраденим розпорядилася на власний розсуд. У цей же день о 19 год. 50 хв. обвинувачена ОСОБА_4 повернулася до житлового будинку гр. ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_3 , підійшла до вхідних дверей підвального приміщення, на котрих була відсутня навісна колодка, проникла усередину, звідки повторно таємно викрала належне йому майно, а саме одну банку консервованих грибів ємністю 1,25 л. вартістю 210 грн., одну банку смальцю домашнього ємністю 1 л. вартістю 100 грн., дві банки консервованої аджики ємністю по 0,5 л. кожна вартістю 65 грн. кожна, дві банки консервованого варення ємністю 0,5 л. кожна вартістю 45 грн. кожна, після чого залишила вищевказане приміщення, а викраденим розпорядилася на власний розсуд. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 840 грн..

Вона ж, 09.04.2020 року о 16 год. 30 хв., реалізовуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечні характер й наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, шляхом відчинення вхідних дверей, зайшла у квартиру АДРЕСА_4 , котра належить гр. ОСОБА_8 , звідки повторно таємно викрала належне йому майно, а саме ковбасу домашню вагою 1 кг вартістю 129 грн., шинку копчену вагою 1 кг вартістю 195 грн., сирі свинні ребра вагою 1 кг вартістю 98 грн., після чого залишила вищевказане житло, а викраденим розпорядилася на власний розсуд. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 422 грн..

Цивільних позовів у даному кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, не пред`явлено.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності її позиції, вину визнала повністю та підтвердила наведені в обвинувальних актах обставини. Зазначила, що дійсно по відбуттю покарання за вчинення крадіжки 05.02.2020 року ввечері таємно проникла до житла гр. ОСОБА_6 , звідки викрала планшет та навушники, котрі мала намір продати для того, щоб за виручені від продажу кошти придбати собі їжі. 20.02.2020 року ввечері вона двічі проникла до підвального приміщення у житловому будинку гр. ОСОБА_7 , звідки викрала продуктів харчування у виді консервації та маринадів, для того, щоб спожити. З цією ж метою, вона 09.04.2020 року таємно проникла до житла гр. ОСОБА_8 , звідки викрала продуктів харчування у виді м`ясних виробів, бо наступали великодні свята. Усі викрадені речі нею у подальшому були повернуті потерпілим. На даний час вона щиро кається у скоєному, просить її суворо не карати, так як вона сприяла слідству, а заподіяна нею майнова шкода потерпілим відшкодована добровільно у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, а інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції з вказано приводу, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження та взявши до уваги позицію потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , викладених у поданих ними кожним на адресу суду заявах, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

Обтяжуючою вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні одного із кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, при призначенні їй покарання, суд вбачає вчинення злочину щодо особи похилого віку та особи з інвалідністю.

Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєному, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Сколівська центральна районна лікарня» Сколівської РР ЛО не перебуває, раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість зо останній з них не погашена у встановленому порядку, а також той факт, що вона повністю визнала свою вину у вчиненні кожного з інкримінованих їй злочинів. Суд враховує і те, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожен подали суду письмові заяви, в якій вказали, що будь-яких претензій майнового та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не мають, цивільного позову заявляти наміру не мають, просять обвинувачену ОСОБА_4 суворо не карати.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на певний строк, визначений санкцією зазначеної статті.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів є вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. Тому, оскільки ОСОБА_4 вчинила три тотожні злочини, то правильною є кваліфікація її дій за ч. 3 ст. 185 КК України за всіма епізодами крадіжок, а не за кожен із них окремо, так як вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують. Відтак, застосування судом положень ч. 1 ст. 70 КК України при визначенні ОСОБА_4 остаточного покарання, оскільки сукупність злочинів у даному кримінальному провадженні відсутня, буде безпідставним.

Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, визначені у ст. 76 КК України як обов`язкові.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, суд не вбачає.

Відтак, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність встановлених даних про особу обвинуваченої, міру покарання у виді позбавлення волі на певний визначений санкцією статті строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на певний строк суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: планшетний персональний комп`ютер марки «SAMSUNG TAB A» серійний номер R52M60ADJSE та навушники марки «SONY WH-CH400», - повернути власнику ОСОБА_6 .

Речові докази: одну банку квашеної капусти ємністю 3 л., одну банку консервованих помідорів ємністю 1,5 л., одну банку консервованої квасолі ємністю 0,5 л., одну банку консервованої аджики ємністю 0,5 л., одну банку консервованих грибів ємністю 1,25 л., одну банку смальцю домашнього ємністю 1 л., дві банки консервованої аджики ємністю по 0,5 л. кожна, дві банки консервованого варення ємністю 0,5 л. кожна, два поліетиленові пакети, - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речові докази: ковбасу домашню вагою 1 кг, шинку копчену вагою 1 кг, сирі свинні ребра вагою 1 кг, ва паперові пакети, - повернути власнику ОСОБА_8 .

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1