Провадження №1-кп/447/29/19
Справа №447/2765/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2019 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0001268 від 27.11.2016 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демня, Миколаївського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.01.2013року Миколаївським районним судом Львівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 27.11.2016 року приблизно о 13 годин 30 хвилин, перебуваючи у кухні будинку АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, схопив руками за кофту на грудях ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штовхнув на диван і почав наносити удари по обличчі, грудях, під час котрих подряпав чоло, підборіддя, шию, грудину, чим спричинив остамньому тілесні ушкодження, у вигляді саден на голові, на шиї, в діляні лівої ключиці, в ділянці грудини, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та пояснив, що вказаного дня він знаходився в себе в дома, а саме в АДРЕСА_1 . В його будинок прийшли його колишня дружина, дочка та зять. Між ними почався конфлікт, під час якого він захищався, а не бив потерпілого.

Крім не визнання вини обвинуваченим, факт скоєння злочинних дій підтверджується всіма зібраними по справі доказами, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що вказаного дня, він знаходився в приміщенні кухні що за адресою АДРЕСА_1 . В цей час до нього з іншої кімнати вибіг ОСОБА_4 та почав його бити, завдавши йому удари в різні частини тіла;

показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 27.11.2016 року вона перебувала в приміщенні кухні, що в будинку АДРЕСА_2 . В цей час до них вибіг її батько ОСОБА_4 , та схопив рукою за кофту її чоловіка ОСОБА_6 і штовхнув в груди. ЇЇ чоловік впав на диван і ОСОБА_4 почав наносити йому удари по різних частинах тіла.

показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 27.11.2016 року вона перебувала в приміщенні кухні, що в будинку АДРЕСА_2 . В цей час до них вибіг її чоловік ОСОБА_4 та почав наносити удари в різні частини тіла її зятю ОСОБА_6 .

Крім вищенаведених доказів вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі:

протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2016 року, згідно якого вбачається, як свідок ОСОБА_7 вказала як ОСОБА_4 завдав удари потерпілому ОСОБА_6 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2016 року, згідно якого вбачається, як свідок ОСОБА_8 вказала як ОСОБА_4 завдав удари потерпілому ОСОБА_6 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2016 року, згідно якого вбачається, як потерілий ОСОБА_6 вказав як ОСОБА_4 завдав йому удари в різні частини тіла;

висновком експерта № 2288 від 27.11.2016 року, згідно якого вбачається, що у гр. ОСОБА_6 виявлені садна на голові, на шиї, в ділянці лівої ключиці, в ділянці груднини, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути від дії нігтів пальців рук 27.11.2016 року та відносяться до легкого тілесного ущкодження.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що доводять повністю вину обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обтяжуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_4 також судом не встановлено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якої передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

Оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності за дії, що мали місце 27.11.2016 року та враховуючи те, що у судовому засіданні не встановлено зупинення перебігу давності, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся, перебіг давності відбувся не з його вини, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від покарання передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. ст 49, 74 КК України, ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1