Справа № 738/669/20
№ провадження 1-в/738/105/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської області у складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5

розглянув у вiдкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» спiльне подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 -
В С Т А H О В И В:

Державна установа «Менська виправна колонія № 91» та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, за час відбування покарання стягнень на має та має чотири заохочення.

Представник установи у судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що засуджений став на шлях виправлення, відбув відповідний строк покарання, працює прибиральником, має чотири заохочення, стягнень не має.

Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином. До подання додано постанову Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 40, якою комісія погодила застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив подання залишити без розгляду і дану пільгу не застосовувати.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні подання просив відмовити, оскільки засуджений не бажає щоб йому було замінено покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судом встановлено, що згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 2 роки та з конфіскацією майна, без спеціальної конфіскації. Зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення з 22.02.2016 року по 25.02.2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 23.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 дійсно відбув 1/2 частини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії, наявність заохочень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не бажає застосування до нього пільги передбаченого ст. 82 КК України, що він також підтвердив у судовому засіданні.

Клопотання засудженого про залишення подання без розгляду не може бути задоволено судом, оскільки подання було подано спільно ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА, а тому з таким клопотанням про залишення подання без розгляду могли звернутися лише ініціатори подання, тобто спільно представник ДУ «Менська виправна колонія № 91» та Спостережної комісії Менської РДА.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 .

На пiдставi викладеного, та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні спiльного подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1