Справа №621/3767/19
Пр. №1-кп/621/99/20
В И Р О К
Іменем України
24 січня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001015 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Левківка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 квітня 2016 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
2) вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року за статтею 391 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений за відбуттям строку покарання 19 березня 2019 року;
у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
11 листопада 2019 року у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_5 .
Реалізуючи вказаний умисел, того ж дня, близько 16 год., ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через неогороджену ділянку городу, пройшов на територію домоволодіння, де біля господарської будівлі, повторно, таємно, викрав бензокосу «Forte», модель БМК-2553, вартістю 1136 грн 52 к., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у повному обсязі визнав себе винним у вчиненні 11 листопада 2019 року за вказаних вище обставин крадіжки бензокоси з території домоволодіння ОСОБА_5 .
У вчиненому злочині щиро розкаявся, зазначив, що викрадене майно повернуто потерпілій.
Оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними та допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , є винним у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості;
- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення викраденого майна та відсутність з боку потерпілої ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого, про що вона подала відповідну заяву (а. п. 13);
- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається рецидив злочинів;
- особу обвинуваченого, який раніше судимий; під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував; не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості; за місцем проживання скарг у відношенні нього немає.
Проаналізувавши наведені вище відомості щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, його конкретних обставин, особи винного та обставин, що пом`якшують, а також обтяжують покарання, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення від відбування якого ОСОБА_4 , можливо звільнити на підставі положень ст. 75 КК України.
Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_4 , положень ст. 75 КК України, суд окрім тяжкості злочину, особи обвинуваченого, враховує конкретні обставини справи, наслідки, які мали місце в результаті протиправних дій, факт того, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи та психологічне ставлення особи до вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків.
Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно статей 124-126 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 , належить покласти обов`язок по відшкодуванню процесуальних витрат на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 , 320 (триста двадцять) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №4065/19 від 10.12.2019 року.
Речовий доказ - бензокосу «Forte», модель БМК-2553, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутим.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: