Провадження № 1-кс/761/7351/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванкор-Дніпро» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересахТОВ «Ванкор-Дніпро», звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019 в рамках вказаного кримінального провадження було задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках: АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (№ НОМЕР_4 ); АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № НОМЕР_5 (№ НОМЕР_6 ); АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» (МФО 380281) № НОМЕР_7 (№ НОМЕР_8 ), із забороною видаткових операцій по вказаним рахункам.
На думку заявника, арешт на зазначене у клопотанні майно було накладено необґрунтовано, з огляду на те, що в обґрунтуванні клопотання про арешт майна слідчий не навів жодного факту причетності ТОВ «Ванкор-Дніпро» до кримінального провадження. Так, заявник зазначає, що єдиним доказом взаємозв`язку між суб`єктами господарювання, зазначеними у клопотанні є спільна ІР-адреса.
Заявник вказує, що ТОВ «Ванкор-Дніпро», зареєстроване в 2017 році та з вказаного часу здійснює господарську діяльність згідно статутних видів діяльності, сплачує всі необхідні платежі до державного бюджету. Крім того скаржник посилається на те, що ТОВ «Ванкор-Дніпро», не мало та не має відношення до діяльності суб`єктів господарювання, стосовно яких здійснюється досудове розслідування та ніколи не було стороною договору №53-123-01-18-04746 від 11.10.2018. Також заявник посилається на те, що частина арештів, накладених в рамках даного кримінального провадження за аналогічних підстав вже була скасована ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва.
Враховуючи наведене, такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна заявник вважає не співрозмірним з потребами кримінального провадження, необґрунтованим, та таким, в якому на даний час відпала потреба.
Представники власника майна - адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали. Просили звернути увагу, що органом досудового розслідування протягом року не вчинено жодної слідчої дії. При цьому, зазначили, що ТОВ «Ванкор-Дніпро» не має жодних відносин з ДП «НАЕК «Енергоатом».

Уповноважена особа СУ ФР ОВПП ДФС у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019 року, в судове засідання не з`явилися. Повідомлялася про розгляд справи завчасно та належним чином, жодних клопотань, пояснень, додаткових документів, до суду не направляла.
Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ОВПП ГУ ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019 в рамках вказаного кримінального провадження задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 та накладено арешт грошові кошти, які знаходяться на рахунках: АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (№ НОМЕР_4 ); АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № НОМЕР_5 (№ НОМЕР_6 ); АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» (МФО 380281) № НОМЕР_7 (№ НОМЕР_8 ), із забороною видаткових операцій по вказаним рахункам.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, арешт на грошові кошти накладався з огляду на те, що такі грошові кошти мають правовий статус речових доказів, відповідають критеріям ст.98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, в наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалах відсутні будь-які дані щодо причетності ТОВ «Ванкор-Дніпро» чи його посадових осіб до кримінального провадження №0000728, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що до вказаного товариства може бути застосована конфіскація майна, як вид покарання.
Відсутні у слідчого судді також і дані про заявлений до ТОВ «Ванкор-Дніпро» чи його посадових осіб цивільний позов, що виключає можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову, а така підстава накладення арешту на майно може мати місце лише в тому випадку, коли цивільний позов до особи є реально заявленим.
Водночас, слідчим суддею вживались заходи щодо витребування матеріалів кримінального провадження №0000728 та виклику слідчого.
Однак, на день розгляду клопотання вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.
Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
При цьому, в наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалах, відсутні об`єктивні дані, що майно, на яке ухвалою слідчого суддіЗаводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019 накладено арешт, а саме грошові коштиТОВ «Ванкор-Дніпро», можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні.
Так, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
В той же час, дослідивши матеріали, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на рахункуАТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (№ НОМЕР_4 ); АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № НОМЕР_5 (№ НОМЕР_6 ); АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» (МФО 380281) № НОМЕР_7 (№ НОМЕР_8 ), можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вказані грошові кошти ТОВ «Ванкор-Дніпро», відповідають вимогам ст.98 КПК України.
Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту грошових коштів, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, крім того слідчим не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ТОВ «Ванкор-Дніпро» належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представниками вказаного товариства доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 02.04.2019, питання про арешт грошових коштів вирішено ухвалою слідчого судді від 20.06.2019, в той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст.174 КПК України, власник арештованих грошових коштів не набув жодного процесуального статусу, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ТОВ «Ванкор-Дніпро» на таке майно.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотанняадвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванкор-Дніпро» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ванкор-Дніпро» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2019, у кримінальному провадженні №0000728 від 02.04.2019 року, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (№ НОМЕР_4 ); АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № НОМЕР_5 (№ НОМЕР_6 ); АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» (МФО 380281) № НОМЕР_7 (№ НОМЕР_8 ).

Скасувати заборону видаткових операцій по рахункам відкритим в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (№ НОМЕР_4 ); АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № НОМЕР_5 (№ НОМЕР_6 ); АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» (МФО 380281) № НОМЕР_7 (№ НОМЕР_8 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 01 червня 2020 року о 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1