УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРАМАКС», Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИС СЕРВІС ПЛЮС» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України,
в с т а н о в и в:
25 вересня 2019 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання представника ТОВ «МАРАМАКС», ТОВ «БАЗИС СЕРВІС ПЛЮС» та ФОП ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, на майно, тимчасово вилучене в період з 07 по 11 квітня 2016 року під час проведення обшуку складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - папір формату А2 393 шт., кліше для виготовлення акцизних марок, штрих-коди, сигаретні коробки в загальній кількості 99 шт.; - обладнання для виготовлення типографічної продукції в кількості 5 шт., зокрема: прилад зеленого кольору марки KAMA POLYGRAPH TS 112-2; прилад сірого кольору, довжиною 9 м, марки «Планета» P-26»; прилад сірого кольору марки HEIDELBERG Sbllomaster, довжиною 5 м; прилад марки IMG Brausse 1050SE; прилад марки Paligraph. SeYRA-UC.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, однак представник осіб, в інтересах яких подано клопотання, адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою (вх. № 101728), в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

Уповноважений слідчий СУ ФР ОВПП ДФС, яким на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000281 від 01 жовтня 2015 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000281, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у справі № 760/6763/16-к (провадження № 1-кс/760/4428/16) клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВКР СУ ФР Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, задоволено частково та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене в період з 07 по 11 квітня 2016 року під час проведення обшуку складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - папір формату А2 393 шт., кліше для виготовлення акцизних марок, штрих-коди, сигаретні коробки в загальній кількості 99 шт.; - обладнання для виготовлення типографічної продукції в кількості 5 шт., зокрема: прилад зеленого кольору марки KAMA POLYGRAPH TS 112-2; прилад сірого кольору, довжиною 9 м, марки «Планета» P-26»; прилад сірого кольору марки HEIDELBERG Sbllomaster, довжиною 5 м; прилад марки IMG Brausse 1050SE; прилад марки Paligraph. SeYRA-UC.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 11 квітня 2016 року під час проведення обшуку складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , послугувала наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000281 від 01 жовтня 2015 року.

У той же час, на переконання суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що особа, яка звернулася до суду з відповідним клопотанням у порядку ст. 174 КПК України, не з`явилася до суду для участі в судовому засіданні та не довела необхідності скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тимчасово вилученого майна.

Таким чином, приходжу до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ТОВ «МАРАМАКС», ТОВ «БАЗИС СЕРВІС ПЛЮС» та ФОП ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, на майно, тимчасово вилучене в період з 07 по 11 квітня 2016 року під час проведення обшуку складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - папір формату А2 393 шт., кліше для виготовлення акцизних марок, штрих-коди, сигаретні коробки в загальній кількості 99 шт.; - обладнання для виготовлення типографічної продукції в кількості 5 шт., зокрема: прилад зеленого кольору марки KAMA POLYGRAPH TS 112-2; прилад сірого кольору, довжиною 9 м, марки «Планета» P-26»; прилад сірого кольору марки HEIDELBERG Sbllomaster, довжиною 5 м; прилад марки IMG Brausse 1050SE; прилад марки Paligraph. SeYRA-UC.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРАМАКС», Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИС СЕРВІС ПЛЮС» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1