ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/3084/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/718/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ; громадянина України; з базовою загальною середньою освітою; стрілець роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , строкова військова служба; не одруженого; раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно вироку, 31 серпня 2019 року, приблизно о 16.15 годині, в АДРЕСА_3 , в приміщенні магазину «Одежа», ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, умисно напав на ОСОБА_9 , застосувавши до неї насильство, небезпечне для життя та здоров`я, ударив її об підлогу, заподіявши їй: закритий перелом кісток спинки носа без зміщення, тобто легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синець в лобній ділянці голови справа, синець в правій навколоочній ділянці, синець на підборідді справа, садна на спинці носу, синець на лівому плечі, синець на грудній клітці зліва, по 2 синці на правому та лівому колінних суглобах, тобто легкі тілесні ушкодження, з каси магазину заволодів належними ОСОБА_10 грошима в сумі 1205 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, через суворість призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Вказує на невідповідність висновків суду ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також те, що суд формально поставився до особи винного та не взяв до уваги той факт, що від дій ОСОБА_7 тяжких наслідків не настало, цивільний позов на був заявлений, претензії матеріального характеру з боку потерпілих не має.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 також просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши йомупокарання із застосуванням ст. 75 України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Вказує, що він є єдиним опікуном своєї бабусі похилого віку, збитки потерпілим відшкодував частково, раніше не судимий, вину визнав в повному обсязі, потерпілі до нього претензій не мають.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги , думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг , перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину із застосуванням насильства, ставлення його до скоєного, наведених у вироку суду даних про особу обвинуваченого раніше несудимого, його молодий вік, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, позицію потерпілих в суді.

Судом першої інстанції не було встановлено обставин, що пом`якшують покарання та обтяжуючих обставин.

Доводи про безпідставне неврахування судом щирого каяття обвинуваченого спростовуються тією обставиною, що при апеляційному розгляді ОСОБА_7 визнаючи свою вину, не виявив належної критичної оцінки своїй протиправній поведінці, намагаючись обумовити її важким матеріальним становищем, в яке він сам себе поставив.

Така позиція обвинуваченого свідчить про відсутність критичної оцінки ним своєї поведінки, на чому базується щире каяття.

Не встановлено також фактів сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, оскільки вся інформація щодо вчинення кримінального правопорушення здобута органом досудового слідства без його ініціативи.

З огляду на все викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому призначене судом покарання у виді позбавлення волі в найнижчій межі санкції ч. 1 ст. 187 КК України відповідає засадам законності , справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Колегія суддів не знаходить підстав вважати його явно несправедливим за своїм видом та розміром через суворість.

Звільнення від відбування покарання допускається, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Суд першої інстанції такого висновку не дійшов. Колегія суддів також не вважає, що ОСОБА_7 може виправитись без відбування покарання, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, мотиви його поведінки, які він повідомив під час апеляційного розгляду, зазначивши що мав намір у такий спосіб покращити своє матеріальне становище.
На думку колегії суддів дана обставина свідчить про прямий умисел винного на вчинення нападу із застосуванням насильства до потерпілої та про його агресію і зневажливе ставлення до об`єкту посягання, а відтак підвищену небезпеку для суспільства . Тому доводи апелянтів про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку колегія суддів вважає необгрунтованими.
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий-

Судді