Справа № 487/133/20
Провадження № 1-кс/487/486/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

11.01.2020 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучений 10.01.2020 року під час проведення огляду місця події в приміщенні Миколаївської обласної лікарні, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Київська, 1, мобільний телефон марки «ergo» чорного кольору, який поміщено до спеціального експертного пакету № INZ 1040730.

Підставою для звернення із зазначеним клопотанням слідчого слугувало те, що у проваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000097 від 10.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2020 року під час конвоювання ОСОБА_4 в приміщенні Миколаївської обласної лікарні за адресою: м. Миколаїв, вул. Київська, 1, останній ковтнув згорток з невідомою речовиною, зовні схожа на наркотичну.

11.01.2020 під час огляду місця події, ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «ergo» чорного кольору який було запаковано до спеціального експертного пакету № INZ1040730.

Вищевказане майно тимчасово вилучено під час огляду місця події та має суттєве значення для кримінального провадження.

З метою забезпечення завдань кримінального провадження, з метою недопущення зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просив накласти арешт на вказані вище речові докази.

В судовому засіданні слідчий, вимоги клопотання підтримав з підстав наведених в клопотанні.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто участі власника майна.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, в провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000097 від 10.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2020 року під час конвоювання ОСОБА_4 в приміщенні Миколаївської обласної лікарні за адресою: м. Миколаїв, вул. Київська, 1, останній ковтнув згорток з невідомою речовиною, зовні схожа на наркотичну.

11.01.2020 під час огляду місця події, ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «ergo» чорного кольору який було запаковано до спеціального експертного пакету № INZ1040730.

Вищевказане майно тимчасово вилучено під час огляду місця події та має суттєве значення для кримінального провадження.

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

11.01.2020 слідчим слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилученого предмету речовим доказом, оскільки зазначена річ відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході огляду предмети мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час огляду місця події в приміщенні Миколаївської обласної лікарні, розташованої за адресою: м. Миколаїв вул. Київська, 1, Мобільний телефон марки «ergo» чорного кольору, який поміщено до спеціального експертного пакету № INZ1040730.

Визначити місцем зберігання вищевказаних речей в кімнаті зберігання речових доказів Заводського ВП розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1