Справа № 306/416/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.02.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/673/19 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду від 5 червня 2019 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 00000412 від 09.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2. ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова, Фастівського району, Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, та застосовано до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме до Берегівської обласної психіатричної лікарні за адресою: м. Берегово, вул. Мужайська, 41, Закарпатської області.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 2 288 грн віднесено за рахунок держави.

Суд першої інстанції визнав установленим, що ОСОБА_6 15 вересня 2017 року в період часу з 16:00 год по 17:00 год, проходячи неподалік житлового будинку № 85 та автосервісу «Свалява-Сервіс» по вул. Мукачівській у м. Свалява, побачивши, що на узбіччі дороги спить невідома особа, а біля неї знаходиться велосипед, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшовши до цієї особи та скориставшись тим що вона спить, викрав велосипед, червоного кольору, марки «Україна», який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на суму 678 грн.

8 серпня 2018 року близько 00:30 год ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці І.Франка у м. Свалява, з метою незаконного, безкоштовного заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, умисно, незаконно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_9 , звідки зі стіни прибудови розташованої позаду житлового будинку таємно викрав уживані: військовий речовий мішок вартістю 143 грн; одностінну рибальську сіть вартістю 83 грн; одностінну рибальську сіть розміром 2х80 м 35 мм вартістю 213 грн та з подвір`я спортивний велосипед марки «Formula» вартістю 950 грн, які належали ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 389 грн.

Далі 17 серпня 2018 року близько 10:30 години ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні ТОВ «Маркет Рітейл» супермаркету «Барва» по вул. Борканюка у м. Свалява, з метою незаконного, безкоштовного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, умисно, повторно, незаконно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно намагався викрасти з торгівельних полиць: пляшку горілки «STOLICHNAYA VODKA» ємністю 1,75 л, вартість якої становить 622,55 грн, пляшку горілки «PRIME BLANCHE» оброблену молоком ємністю 0,5 л, вартість якої становить 90,08 грн, пляшку світлого пива «STELLA ARTOIS Belgium» ємністю 0,5 л, вартість якої становить 22 грн, відро пластикове «BENTOM», червоного кольору, ємністю 15 л, вартість якого становить 48,73 грн, пластмасовий набір для прибирання «Совок підлоговий з щіткою «Лінь», вартість якого становить 179,79 грн, дитячу іграшку виготовлену в формі кораблика, вартість якої становить 96,20 грн, що належать на праві приватної власності ТОВ «Маркет Рітейл», які виніс із приміщення супермаркету, однак не довів свій задум до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий охоронцем супермаркету ОСОБА_11 .

Окрім того, 20 серпня 2018 року близько 15:00 год ОСОБА_6 , знаходячись на лівому березі річки «Латориця» по вул. Робітничій м. Свалява, неподалік від колишнього заводу по виготовленню склотари, з метою незаконного безкоштовного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, умисно, незаконно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з поверхні розстеленого рушника мобільний телефон «Fly FF 179», бувший у використанні, вартість якого становить 205 грн з карткою мобільного оператора «Водафон» вартістю 25 грн, які належали потерпілій ОСОБА_12 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 230 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що суспільно небезпечні діяння, які виразилися у таємному викрадені чужого майна, вчинені повторно, поєднаного з проникненням у житло, мали місце і вони вчиненні ОСОБА_6 . Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 126 від 20.09.2018 ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розкладу, манікального типу, і по психічному стану він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, так і в теперішній час, а тому ОСОБА_6 потребує примусових заходів медичного характеру, а саме лікування у психіатричній лікарні з загальним наглядом. З урахуванням причетності ОСОБА_6 до вчинення зазначених суспільно небезпечних діянь, характеру їх учинення, відомостей про його особу, необхідності застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, суд дійшов переконання про необхідність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду змінити та застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги і передати його на піклування законному представнику ОСОБА_13 з обов`язковим лікарським наглядом. Вказує на неповноту судового розгляду, на не відповідають висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилався про не врахування судом того, що в лютому 2019 року ОСОБА_6 пройшов лікування в обласній психіатричній лікарні у м. Берегово на протязі двох тижнів, куди звертався самостійно у виконання клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у цьому кримінальному провадженні, тому не є за необхідним застосовувати до нього примусових заходів медичного характеру у разі припинення таких заходів. Зазначає, що суд може передати ОСОБА_6 на піклування законному представнику дружині ОСОБА_13 з обов`язковим лікарським наглядом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_5 про скасування ухвали суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.94 КК України примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосований судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

При цьому для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції зазначені вимоги закону в повній мірі дотримані не були.

Так, згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 126 від 20.09.2018 ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу і по психічному стану він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, так і в теперішній час. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді лікування у психіатричній лікарні з загальним наглядом.

Відповідно до пояснень законного представника і захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 в суді першої інстанції, ОСОБА_6 у лютому 2019 року добровільно проходив двотижневий курс лікування у Берегівській обласній клінічній лікарні, де після проведеного лікування стан його здоров`я покращився.

Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції на час розгляду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, з метою з`ясування стану здоров`я ОСОБА_6 , не викликав і не допитав у судовому засіданні лікаря чи лікарів, що проводили його лікування в обласній психіатричній лікарні м. Берегова у лютому 2019 року та не перевірив результати такого лікування, а також суд не викликав і не допитав лікаря чи лікарів, які давали висновок щодо психічного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 ще у вересні 2018 року.

З цього також слідує, що на час розгляду клопотання суд першої інстанції не з`ясував чи обвинувачений ОСОБА_6 за своїм психічним станом може приймати участь у судовому провадженні та надавати пояснення в судовому засіданні.

Окрім того, системний аналіз положень ст.95 КК України та Закону України «Про психіатричну допомогу» № 1489-ІІІ від 22.02.2000 (зі змінами) дає підстави вважати, що особа не рідше одного разу на 6 місяців повинна оглядатися лікарями-психіатрами з метою вирішення питання про продовження чи припинення надання їй психіатричної допомоги.
Водночас стаття 18 зазначеного Закону передбачає, що виписка із закладу з надання психіатричної допомоги здійснюється у разі завершення обстеження чи експертизи психічного стану особи або видужання особи чи такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує подальшого лікування в стаціонарних умовах. Виписка особи, добровільно госпіталізованої до закладу з надання психіатричної допомоги, здійснюється за письмовою заявою цієї особи або її законного представника чи за рішенням лікаря-психіатра. Особі, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно, або її законному представнику може бути відмовлено у виписці цієї особи з закладу з надання психіатричної допомоги, якщо комісією лікарів-психіатрів будуть встановлені підстави госпіталізації в примусовому порядку.

За таких обставин суд першої інстанції належним чином не перевірив та не з`ясував результати лікування ОСОБА_6 у лютому 2019 році, а натомість узяв до уваги висновок комісійної судово-психіатричної експертизи від 20.09.2018, результати якої на час винесення судового рішення 5 червня 2019 року перевищували понад 8 місяців, тобто понад установлений законодавством шестимісячний строк.

Отже, наведене вище свідчить про істотне порушення судом прав ОСОБА_6 як особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 506 КПК України, а також порушення судом вимог ст.513 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду.

В апеляційній інстанції ні сторона захисту, ні обвинувачення не заявляли клопотань про дослідження доказів, тому апеляційний суд керуючись принципами диспозитивності та змагальності позбавлений можливості усунути допущені судом першої інстанції зазначених порушень вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала суду скасуванню та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 5 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: