У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження в рамках кримінального провадження № 0000034 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.3, ч.4 ст. 190 КК України

- продовжено строк тримання під вартою до 15.06.2020 р. включно
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Захисник ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_5 з тримання під вартою на інший та звільнити останнього з під варти в залі суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч.3, ч.4 ст. 190 КК України до 15.06.2020 р. включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною та прийнятою з істотним порушенням вимог КПК України.

_______________________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/660/20 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_6
категорія:пр. строків тримання під вартою доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Зазначає, що суд був зобов`язаний перевірити наявність обгрунтованої підозри.
Не погоджуються з висновками суду відносно наявності ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також, стверджує, що визначений суддею розмір застави є завідома непомірним для ОСОБА_5 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 0000034.
Прокурором подано клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, в зв`язку з наявністю існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що дотепер наявні ризики наведені в клопотанні прокурора та інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не завершено.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В письмовому клопотанні прокурор та захисник просять розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вивчивши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статті 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_5 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 23.04.2020 р.
Даний висновок апелянтами не оспорювався.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_5 даного запобіжного заходу, не зменшились.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, стійких соціальних зв`язків не має, не має родини та утриманців.
Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 може впливати на потерпілих та свідків по справі, оскільки він знає їх анкетні дані, та йому відоме їх місце проживання, а потерпілі та свідки в судовому засіданні ще не допитані та їх показання мають суттєве значення для встановлення обставин вчиненого злочину.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, та впливати на потерпілих та свідків по справі, та свідчать про наявність та не зменшення ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.
Зважаючи на наведене, є безпідставними доводи апелянта відносно того, що судом мав бути застосований альтернативний вид запобіжного заходу, так як ризики наведені в клопотанні не наявні.
Враховуючи тяжкість злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком cуду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 7, 405, 406,407, 418, 419, 424, 532 КПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.3, ч.4 ст. 190 КК України, продовжено строк тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: