Номер провадження: 11-кп/813/1036/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 03.12.2019 року, якою було залишено без розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.12.2019 року було залишено без розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, в якій вказував на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, звертає увагу на те, що батькові засудженого 70 років, відповідно, стосовно засудженого немає обмежень в застосуванні амністії, зауважував, що на адресу суду засудженим була направлена заява про застосування амністії.
За таких підстав, захисник просив скасувати оскаржену ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 03.12.2019 року і постановити нову ухвалу, якою розглянути його клопотання по суті, задовольнити клопотання і звільнити засудженого ОСОБА_8 від основного і додаткового покарання в частині невідбутого покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»
Позиції учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_7 направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати його апеляційну скаргу за його відсутності.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог КПК України, що потягло за собою ухвалення необґрунтованого рішення.
Зокрема, що стосується доводів оскарженої ухвали стосовно того, що суд позбавлений можливості встановити особу засудженого, апеляційний суд вважає такі доводи неспроможними з огляду на те, що до клопотання було додано достатньо документів, а саме ордер, свідоцтво про народження і копія паспорту засудженого, копія паспортів батьків, заява засудженого про звільнення від покарання.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що суд мав можливість викликати засудженого в судове засідання у разі наявності сумнівів у достовірності його заяви.
Апеляційний суд звертає увагу також на те, що в мотивувальній частині оскарженої ухвали зазначено, що суд вважає за необхідне клопотання захисника повернути, між тим в резолютивній частині оскарженої ухали зазначено, що клопотання захисника залишено без розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.
Положеннями зазначеного розділу VIII «Виконання судових рішень» та ст.ст. 318-380 КПК України не передбачено можливості залишити клопотання без розгляду, що свідчить про те, що суд першої інстанції в даному випадку, приймаючи таке рішення відносно клопотання захисника ОСОБА_7 вийшовши за межі наданих йому законом повноважень та постановив рішення, яке не передбачено вимогами кримінального процесуального закону України.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
У вступній частині оскарженої ухвали вказано, що клопотання розглядалося суддею Суворовського районного суду м. Одеси, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, оскільки вказане клопотання повинно розглядатися не суддею, а судом.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що положення п. 1) ч. 2 зазначеної ст. 539 КПК України передбачають, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 відбуває покарання в Крюківській колонії №29 Полтавської області.
Таким чином, враховуючи викладені положення кримінального процесуального закону, захисник засудженого має право на звернення з клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого ОСОБА_8 відбуває покарання.
Аналіз вищевикладених положень закону в їх сукупності свідчить про те, що суд, отримавши клопотання захисника, яке не підлягає розгляду в даному суді повинен був повернути таке клопотання захиснику та роз`яснити йому право повторного звернення із відповідним клопотанням до суду за місцем відбування засудженим покарання.
Пунктом 4) ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Відповідно до п. п.1),3) ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і неповнота судового розгляду.
Істотними порушення вимог кримінального процесуального закону є є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
В апеляційній скарзі захисник просить розглянути його клопотання, при цьому, апеляційний суд зауважує, що розгляд клопотань про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку знаходяться поза межами компетенції апеляційного суду, а відноситься до компетенції суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 370-372, 376, 404, 407, 409, 413, 419, 532, 539 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 частково задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03.12.2019 року, якою було залишено без розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання про звільнення ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - повернути захиснику ОСОБА_7 ..
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4