Справа № 308/9706/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні відомості якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 09.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення оперативно-технічних заходів на території Закарпатській області встановлено, що громадяни ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на протязі тривалого часу, за попередньою змовою між собою, займаються протиправною діяльністю, яка пов`язана з незаконним збутом наркотичних та сильнодіючих психотропних речовин у великих кількостях за ціною 1800 грн за 1 грам. В ході проведення обшуку за адресою: м. Мукачево, вул. Гвардійська, 12/2 виявлено та вилучено:

-згорток фольги в середині якого знаходиться подрібнена суха речовина зеленого кольору;

-грошові кошти в сумі 1700 грн;

-мобільний телефон чорного кольору марки «NOKIA»;

-мобільний телефон чорного кольору марки «NOMI»;

-картка приват банку;

-картка «money» 24;

-ID - картка на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно постанови слідчого від 30.11.2019 року вищевказані речі, відповідно до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000196.

А тому на підставі вищенаведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому. Щодо заперечень захисника в частині накладення арешту на грошові кошти зазначив, що вказані грошові кошти знаходилися поряд з речами, які належать підозрюваному.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 не заперечила проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на речі. Заперечила проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, посилаючись на те, що вказані грошові кошти належать матері підозрюваного.

Заслухавши пояснення слідчого та захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 09.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Як вбачається з долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 29.11.2019 року, який проводився за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

-згорток фольги в середині якого знаходиться подрібнена суха речовина зеленого кольору;

-грошові кошти в сумі 1700 грн;

-мобільний телефон чорного кольору марки «NOKIA»;

-мобільний телефон чорного кольору марки «NOMI»;

-картка приват банку;

-картка «money» 24;

-ID - картка на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно постанови слідчого від 30.11.2019 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000196, як такі, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя не бере до уваги заперечення захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , що вилучені гроші належать матері підозрюваного , оскільки в судовому засіданні встановлено , що вилучені гроші у розмірі 1700 грн. лежали серед вилучених під час обшуку речей підозрюваного і дана обставина не заперечується захисником підозрюваного.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення 29.11.2019 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі,відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а тому приходить до переконання, що клопотання по накладення арешту на зазначені в клопотанні речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку від 29.11.2019 року, який проводився за адресою м. Мукачево, вул. Гвардійська, 12/2 речі:

-згорток фольги в середині якого знаходиться подрібнена суха речовина зеленого кольору;

-грошові кошти в сумі 1700 грн;

-мобільний телефон чорного кольору марки «NOKIA»;

-мобільний телефон чорного кольору марки «NOMI»;

-картка приват банку;

-картка «money» 24;

-айді картка на ім`я ОСОБА_4 ;

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1