Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/452/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2020 року, якою обвинуваченому було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.187 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2020, за клопотанням прокурора продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених строком на шістдесят днів по 07 червня 2020 року включно.

Приймаючи вказані рішення, суд першої інстанції вказав, що ризики встановлені ст.177 КПК України (продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню) продовжують існувати, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не встановлено, а тому суд першої інстанції дійшов до висновку за необхідне продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, а це є лише його припущенням. Також зазначає, що він має міцні соціальні зв`язки, дружину та двоє неповнолітніх дітей. По справі на даний час допитані потерпілі, свідки та досліджені докази.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ( зменшення ) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Так судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, тобто розбій, та у вчиненні відкритого заволодіння чужим майном із застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення грабежу. У разі визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 винуватими у вчиненні даних кримінальних правопорушень їм загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачені , перебуваючи на волі, можуть переховуватись від суду, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.
Обвинувачені раніше не судимі, не одружені, не працюють та, відповідно, не мають постійного джерела доходу.
Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинувачених, судова колегія суду першої інстанції дійшла висновку про те,що є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, переховуватись від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ризики, які були визначені ухвалами суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились. Зміна запобіжних заходів на більш м`які, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих обставин, які зазначені в апеляційній скаргі, апеляційний суд не вбачає.
Вказані в апеляційній скаргзі ОСОБА_6 обставини, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив суд першої інстанції та не можуть слугувати підставою для застосування судом до до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвали суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 , залишає без зміни.
Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалуОлександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів по 07 червня 2020 року включно, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4