УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.11.2019 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України,
в с т а н о в и в:
11.11.2019 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.11.2019 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, в якій скаржник просив суд скасувати зазначену постанову, зобов`язати уповноважених осіб Центрального апарату Державного бюро розслідувань визнати ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №00001640 від 23.10.2019 року.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , будучи повідомленим про дату, час та місце його проведення завчасно та належним чином, не з`явився. Від представника особи, в інтересах якої було подано скаргу адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява, у якій останні просив розглянути скаргу без його участі.

В судове засідання слідчий ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, також не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні осіб, рішення яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Постановою слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.11.2019 р., яку скаржником було отримано 07 листопада 2019 року, відмовлено ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з частиною 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Разом з тим, постанова слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.11.2019 р. про відмову у визнанні потерпілим складена з порушенням вказаних вимог закону.

Так, у мотивувальній частині вказаної постанови, слідчий робить висновок про те, що відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням було спричинено будь-яку шкоду.

Такий висновок слідчого, на переконання слідчого судді, не може вважатись належною підставою для відмови особі у визнанні потерпілим, оскільки встановлення розміру та виду шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням є однією з обставин, які слідчий зобов`язаний встановити та довести у ході досудового розслідування. В свою чергу ч. 5 ст. 55 КПК України передбачає обов`язок слідчого, прокурора винести постанову про відмову у визнанні потерпілим, якщо у ході досудового розслідування були встановлені очевидні та достатні підстави вважати, що особі, яка звернулась з заявою про вчинення злочину або про визнання потерпілим не було спричинено будь-якої шкоди.

Таким чином, слідчий при винесенні оскаржуваної постанови, всупереч вимогам абз. 2 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, не зазначив належних обставин, які б могли б стати підставами для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у рамках кримінального провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, слідчим було допущено грубе порушення вимог процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а скарга у цій частині задоволенню.

Що ж стосується вимог скаржника зобов`язати уповноважених осіб Центрального апарату Державного бюро розслідувань визнати ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №00001640 від 23.10.2019 року, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя може прийняти одне з двох рішень: скасувати постанову або відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.11.2019 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого 1-го слідчого відділу 2 управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.11.2019 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001640, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1