Номер провадження:1-кп/521/117/20
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
10 лютого 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0004401 від 23.10.2017 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

інші учасники судового провадження, потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводився розгляд клопотання про встановлення процесуального строку надання доказів стороною захисту.

1.2.Питання розглядалось за ініціативою сторони обвинувачення - прокурора.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового розгляду та відбувається дослідження доказів які надаються стороною захисту.

3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Прокурор в судовому засіданні просив, обмежити надання стороною захисту доказів, оскільки тривалий час захисних та обвинувачений не можуть забезпечити явку в судове засідання свідків.

3.2.Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

3.3.Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки підстав для такого обмеження не має.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суд.
4.1.Вислухавши клопотання прокурора, вивчивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, а також вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково, з наступних підстав.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень /ч. 1 ст. 28 КПК/.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України /ч. 6 ст. 28 КПК/.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що дослідження доказів сторони обвинувачення завершено 19 жовтня 2018 року. Відповідно на протязі 1 року та 3-х місяців проводиться дослідження доказів сторони захисту. За вказаний час були дослідженні документи докази, допитані два свідки.

Інші свідки не допитані. Сторона захисту не може забезпечити їх явку до суду. Суд сприяє стороні захисту у виклику свідків, шляхом вручення судових викликів.

Оскільки Кримінальним процесуальним Кодексом не встановлені будь-які строки стороні захисту для надання доказів до суду, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 6 ст. 9 КПК України, застосувавши загальні засади кримінального провадження. При цьому, застосовуючи положення ст. 28 КПК, суд враховує, що тривалим розглядом провадження порушуються також права потерпілої сторони, яка не може отримати від держави справедливого та ефективного розгляду їх кримінально-правового спору.

Даючи оцінку розумності строків у вказаному кримінальному провадженні, суд враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження, спосіб здійснення стороною захисту своїх повноважень та відповідну специфіку дій, які повинні здійснитись.

Так, на думку суду, вказане кримінальне провадження не є складним, оскільки дослідженню підлягає лише три епізоди дій, які інкримінуються одній особі та які сторона обвинувачення вважає незаконними. Докази за своєю суттю не є такими, що потребують значний час для вивчення та дослідження. Надаючи свої докази, суд не вважає, що сторона захисту зловживає своїми правами, разом з тим, такий тривалий судовий розгляд, сторонньому спостерігачу, може здатись свідомим затягуванням судового провадження.

Суд також враховує процесуальні строки встановлені КПК України щодо проведення деяких слідчих та процесуальних дій, які Законодавець вважає розумними та достатніми для їх виконання. Так Кримінальний процесуальний Кодекс встановлює певні строки у відношенні заходів забезпечення кримінального провадження /тимчасове обмеження у користуванні спеціальним право, тимчасовий доступ до речей та документів, запобіжні заходи та інш./ не більше одного, двох місяців; слідчі дії обшук, огляд не більше одного місяця. Окрім того КПК України встановлює більш важливі строки строки досудового розслідування, з точки зору їх значення для кримінального провадження, його сторін та головне наслідків, які можуть бути викликані їх порушенням /один, два, шість, дванадцять, вісімнадцять місяців/.

При вирішення питання щодо розумності строків, суд також враховує принцип змагальності у кримінальному провадженні, який серед іншого передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Змагальність прагне забезпечити сторони не просто формально рівними але фактично достатніми можливостями для активного захисту своїх законних інтересів Мова йде не про рівноправність (ідентичність прав) сторін, а про їх функціональну рівність, коли рівними є не стільки права (в повному обсязі вони можуть не збігатися) скільки процесуальні функції. Рівність функцій не означає предметного збігу (обвинувачення, захист і судова функція суворо розмежовані) - воно полягає в їх однаковій «потужності», здатності сторін рівно ефективно домагатися своїх цілей.

Очевидним є той факт, що права сторін обвинувачення і захисту як під час досудового розслідування так і при розгляді кримінального провадження в суді не є рівними. Сторона захисту в особі обвинуваченого та захисника має набагато менше повноважень, разом з тим, вона і звільнена від обов`язку доказування.

Оскільки обвинувачення і захист - категорії суто парні, які один одного доповнюють та окремо не існують, суд вважає, що не можна надавати перевагу однієї рушійній силі процесу над іншою або навпаки, а мова повинна йти лише про їх розумний паритет, баланс, правовими складовими організації якого є загальновизнані принципи і норми міжнародного права.

Окрім того, змагальність в кримінальному судочинстві, яка ставить суд в положення неупередженого арбітра, не дозволяє ані прокурору, ані захиснику та обвинуваченому розраховувати на допомогу суду при збиранні доказів, оскільки суд не зобов`язаний доводити вину чи невинуватість особи та не зобов`язаний спростовувати обвинувачення, він не є суб`єктом доказування та не є помічником сторони захисту в збиранні доказів.

У даному провадженні судом надано стороні захисту досить великий проміжок часу для надання доказів /1 рік 3 місяці/. Сторона захисту на думку суду мала достатні можливості для підготовки до судового розгляду та надання до суду відповідних доказів, як усних так і документів доказів і речових доказів. Відповідно сторона захисту як і сторона обвинувачення зобов`язана у найкоротший строк надати відповідні докази та забезпечити їх дослідження у суді.

Сторона захисту під час судового розгляду, не тільки спостерігала за здійсненням підтримання обвинувачення прокурором, але й приймала активну участь у досліджені доказів. У даному випадку, приймаючи рішення про обмеження строку на надання доказів, суд також захищає права і обвинуваченого, оскільки кожен має право, не тільки, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду але й знайшло своє вирішення у строк який буде відповідати як вимогам Закону і Конвенції так і звичайному здоровому глузду.

Вказане рішення, на думку суду забезпечить справедливий баланс у користуванні сторонами своїми правами. Відповідно не можна вважати порушенням права на змагальність /тобто право захисника і обвинуваченого на змагальність/ встановлення розумного строку стороні захисту надання доказів до суду, оскільки гуманність, суспільна користь та інтереси правосуддя з однаковою наполегливістю вимагають, щоб стан обвинуваченого припинявся як найшвидше /засудженням або виправданням/. Утвердження прав і свобод людини як найвищої цінності неможливо без обов`язків держави не тільки визнавати але і неухильно дотримуватися, а також захищати ці права і свободи.

Враховуючи викладені обставини, а також тривалий розгляд вказаного кримінального провадження /справа знаходиться у суді з січня 2018 року і нерозглянута не з вини сторони обвинувачення/, суд вважає, що у даному випадку розумними будуть строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій (надання до суду для дослідження усних доказів), які не можуть перевищувати строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Вказаний строк на думку суду повинен становити 3 (три) судових засідання. При прийняті вказаного рішення, суд враховує правову позицію захисника ОСОБА_5 , який повідомив в суді, що документи докази стороною захисту надані в повному обсязі, а виклик останнього свідка можливо закінчити у наступному судовому засіданні.

Сторона захисту повинна отримати та забезпечити надання відповідних доказів, які вважає за потрібне до суду у вказаний період часу, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на надання всіх необхідних доказів у провадженні.

Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 28, 113, 114, 372 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити частково.

1.2.Встановити строк надання доказів стороні захисту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України / номер ЄРДР 0004401 від 23.10.2017 року/ - 3 (три) судових засідання, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на надання всіх необхідних доказів у провадженні.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1