Справа № 456/3551/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/390/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6 у інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня2019 року про відмову у задоволенні її скарги на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 23 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги законного представника ОСОБА_6 у інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня2019 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській областівід 23 листопада 2019 року та закрити кримінальне провадження №0001084 за п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що встановлені слідчим суддею обставини свідчать про незаконність початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення та незаконність його закриття за інших підстав, ніж визначені п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, що є підставою для скасування постанови слідчого.
На переконання апелянта, слідчий ОСОБА_8 не вирішила питання участі у кримінальному провадженні законного представника ОСОБА_6 неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та не вручила такій копію постанови про її залучення до участі у кримінальному провадженні, а слідчий суддя не вирішив питання її участі у кримінальному провадженні та не вручив копію ухвали про її залучення до участі у кримінальному провадженні, незважаючи на наявність доданої до скарги від 02.12.2019 року копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 .
Окрім цього, ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, в обґрунтування поважності пропуску якого покликається на те, що вона не була присутньою в судовому засіданні 18 грудня 2019 року, а копію оскаржуваної ухвали отримано 16 квітня 2020 року.
Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
З огляду на те, що у судовому засіданні 18 грудня 2019 року, на якому було постановлено оскаржувану ухвалу, ОСОБА_6 не була присутня, а копію оскаржуваної ухвали отримала 16 квітня 2020 року, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.
З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.
Як вбачається із матеріалів провадження, 09 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0001084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_9 .
Так, 08 вересня 2019 року до Стрийського ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проханням прийняти міри до її сусіда ОСОБА_10 та його неповнолітнього сина ОСОБА_11 , які 08 вересня 2019 року приблизно о 16 год. 40 хв. на подвір`ї біля будинку побили її неповнолітнього внука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдали йому тілесних ушкоджень.

У ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим було надано доручення інспекторам ювенальної превенції встановити свідків та очевидців події та забезпечити їх явку у разі встановлення, у результаті чого було допитано як свідка ОСОБА_12 та малолітню ОСОБА_13 , інші батьки відмовились від дачі показань своїми дітьми, про що написали відповідні заяви. Зокрема, свідок ОСОБА_12 повідомив, що 08 вересня 2019 року близько 16 години його син ОСОБА_11 пішов до дітей, які гралися біля будинку. До ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_14 , який щось почав говорити, а далі почав штовхати його і між ними виникла бійка, яка тривала 5-6 сек. ОСОБА_15 підійшов і забрав свого сина. В той час з будинку вибігли дідусь і бабуся ОСОБА_7 , які викликали працівників поліції. Малолітня ОСОБА_13 повідомила, що 08 вересня 2019 року близько 16 год. вона з іншими дітьми гралася на подвір`ї ОСОБА_7 . Штовханина відбулася між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , яка тривала близько 5 секунд. ОСОБА_11 штовхнув ОСОБА_18 руками у плечі, від чого ОСОБА_18 впав до стола спиною і почав кликати бабусю. Десь за 3 секунди після цього вибігла бабуся ОСОБА_18 з дідусем та викликали поліцію.

Також ОСОБА_9 24 вересня 2019 року було надано ухвалу про проведення судово-медичної експертизи, однак до часу винесення постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_14 вказану експертизу не пройшов, внаслідок чого неможливо було встановити ступінь тілесних ушкоджень завданих останньому. Окрім цього, матері неповнолітнього ОСОБА_19 було направлено повідомлення про те, щоб остання з`явилась у Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області разом з сином для проведення допиту, на що остання надіслала повідомлення, у якому зазначила, що відповідно до ст. 63 Конституції України вона разом із сином відмовляється від допиту та вказала, що у її сина відсутні тілесні ушкодження.

За наслідками проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 23 листопада 2019 року слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України через встановлену відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, характеризується дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідками у виді спричинення легкого тілесного ушкодження та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками. У частині 1 ст. 125 КК України встановлюється відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виявилося в порушенні анатомічної цілісності тканини або в порушенні нормального функціонування тканин чи органів тіла людини, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них відносяться такі ушкодження, що мали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів. Це, наприклад, садно, синець тощо. Суб`єктивна сторона цього ж кримінального правопорушення характеризується тільки умисною формою вини.
Таким чином, для виявлення наявності в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, необхідно встановити, зокрема, наявність умислу на заподіяння тілесних ушкоджень та наявність таких легких тілесних ушкоджень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у ході досудового розслідування слідчим вживалися усі необхідні та можливі заходи задля встановлення наявності в ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, однак такий у встановленому законом порядку відмовився від проходження експертизи.

Оскільки в межах зареєстрованого кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України «Умисне легке тілесне ушкодження», у ході досудового розслідування не встановлено фактів заподіяння неповнолітньому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_20 та його неповнолітнього сина, вказане свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зробив обґрунтований висновок про те, що при винесенні постанови слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області діяв у межах законодавства, ним були проведені усі необхідні слідчі дії, допитані всі свідки, зібрано й вивчено матеріали, яким надано належний аналіз.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчим всебічно із достатньою повнотою проведено досудове розслідування, на підставі чого прийнято законне і обґрунтоване рішення про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки всі можливі слідчі дії проведені та не здобуто жодних доказів, які б об`єктивно підтверджували той факт, що ОСОБА_7 було нанесено тілесні ушкодження і вичерпано можливість їх отримати.

З огляду на зазначене, слідчий суддя відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням процесуальних норм розглянув скаргу та на підставі наявних матеріалів дійшов правильного висновку, що слідчим прийнято законне рішення про закриття кримінального провадження № 0001084 від 09 вересня 2019 рокуна підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Щодо апеляційних вимог ОСОБА_6 про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, то такі не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Згідно з п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення можливе у разі встановлення наявності складу кримінального правопорушення.
З огляду на те, що під час досудового розслідування не встановлено обставин, які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підстав для закриття провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України немає.
Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги законного представника ОСОБА_6 у інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 23 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0001084 та зобов`язання до вчинення дій, залишити без змін, а апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6 у інтересах потерпілого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4