УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Лепетиха Великолепетихського району Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 11 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

13 грудня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 від 11 жовтня 2017 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 від 11 жовтня 2017 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

12 вересня 2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , а також заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Слідчим в клопотанні зазначено, що враховуючи, що ОСОБА_6 ухилявся від явки до органу досудового розслідування, за вказаною ним адресою відсутній, про фактичне місце перебування не повідомляє, вручити особисто повідомлення про підозру останньому не представилось за можливе. У зв`язку з цим, у відповідності до положень ст. 278 КПК України, вказане повідомлення про підозру 12.09.2019 скеровано у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, а саме: скеровано на адресу реєстрації ОСОБА_6 листом з повідомленням про вручення, вручено директору житлово-експлуатаційної організації зі місцем реєстрації ОСОБА_6 для передачі останньому, надано секретарю Лебедівської сільської ради для передачі ОСОБА_6 , а також скеровано фото повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки на номер телефону ОСОБА_6 за допомогою месенджера «Viber» (у месенджері міститься відмітка, що свідчить про перегляд повідомлення).

У зв`язку з ухиленням від явки до органу досудового розслідування, 20 вересня 2019 року, у порядку ст. 281 КПК України, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Київській області винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6

27 вересня 2019 року досудове розслідування зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з розшуком.

17 жовтня 2019 року досудове розслідування відновлено, оскільки встановлено, що підозрюваний знаходиться в лікарні.

17 жовтня 2019 року досудове розслідування зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з хворобою підозрюваного.

22 жовтня 2019 року досудове розслідування відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

30 жовтня 2019 року досудове розслідування зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з хворобою підозрюваного.

07 листопада 2019 року досудове розслідування відновлено у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних дій.

07 листопада 2019 року досудове розслідування зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з хворобою підозрюваного.

10 грудня 2019 року досудове розслідування відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

10 грудня 2019 року ОСОБА_6 прибув до слідчого та йому вручено повідомлення про підозру.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , висновками судово-медичних експертиз щодо встановлення причини смерті ОСОБА_8 , а також ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , висновками інженерно-транспортних експертиз за спеціальностями «Транспортно-трасологічне дослідження», «Дослідження технічного стану транспортних засобів», «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди»; та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

У ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підставити вважати що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обставини, якими обґрунтовується наявність вищевказаних ризиків, зазначено наступне.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Крім того, слідчим зазначено, що ОСОБА_6 неодноразово викликався слідчим для проведення слідчих та процесуальних дій. Так, за викликами слідчого на 17, 18, 19, 23 вересня ОСОБА_6 не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. У зв`язку з цим, 27 вересня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Крім того, за викликами слідчого на 2, 3, 4, 5, 6 грудня 2019 року підозрюваний ОСОБА_6 також не з`явився, причини неявки не повідомив.

Листи щодо необхідності прибуття за викликом слідчого також скеровувались на адресу Адвокатського бюро ОСОБА_12 , разом з цим, адвокатами ОСОБА_6 виклики також проігноровано.

Крім того, слідчим неодноразово здійснено виїзди за вказаною ОСОБА_6 адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , за якою встановлено відсутність останнього.

ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, оскільки у кримінальному провадженні визначальними є покази потерпілих та свідків, а відтак, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків, ОСОБА_6 може незаконно впливати на них, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Слідчий за погодженням з прокурором просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть запобігти ризикам, встановленим у ході досудового розслідування та зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказуючи на явну необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри. Зазначає, що слідчим та прокурором не доведена необхідність в застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту та наявності заявлених слідчим та прокурором ризиків, які на думку сторони захисту відсутні. Вказала, що підозрюваний ОСОБА_6 не переховувався від органу досудового розслідування, тривалий час лікувався, оскільки став інвалідом ІІ групи, переніс складну операцію. Просила врахувати, що ОСОБА_6 одружений, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, він є інвалідом ІІ групи, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказуючи що ризики зазначені слідчим та прокурором є необґрунтованими, та на думку захисника, відсутні. Просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 не ухилявся від органу досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права,відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України визначено,що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання,у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 від 11 жовтня 2017 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

12 вересня 2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Відповідно до положень ст. 278 КПК України, вказане повідомлення про підозру 12 вересня 2019 року скеровано у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, а саме: скеровано на адресу реєстрації ОСОБА_6 листом з повідомленням про вручення, вручено директору житлово-експлуатаційної організації зі місцем реєстрації ОСОБА_6 для передачі останньому, надано секретарю Лебедівської сільської ради для передачі ОСОБА_6 , а також скеровано фото повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки на номер телефону ОСОБА_6 за допомогою месенджера «Viber» (у месенджері міститься відмітка, що свідчить про перегляд повідомлення).

10 грудня 2019 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не виключене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.8 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа,про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 )те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми,щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об*єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри, оскільки на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні слідчого, а саме, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він є не судимим, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання, родину,стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом ІІ групи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та в цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178,179, 193, 194, 196,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Підозрюваному ОСОБА_6 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 .

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 січня 2020 року, включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисниками протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1