БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1774/19
Провадження №1-кп/497/124/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

16.12.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000287 від 29.08.2019 з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України уродженця с. Жовтневе, Болградського району, Одеської області, зі слів - молдованин за національністю, українську розуміє добре, з середньою освітою, не одружений, дітей не має, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-15.04.2005р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.315ч.2,ст.309 ч.1, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 28.11.2005р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.315ч.2, ст.309 ч.3, ст.307ч.2, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 12.08.2011р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.395, ст.309 ч.2, ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 21.08.2017р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.185ч.2, ст.309 ч.1ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 11.01.2019р.,

- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, маючи не погашену судимість, оскільки останній раз був засуджений 21.08.2017р. вироком Болградського районного суду Одеської області до 2-х років позбавлення волі за ст.ст.185ч.2, ст.309 ч.1ст.70 КК України, після чого був звільнений 11.01.2019р. по закінченню строку відбування покарання, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, та знову, повторно, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

20.02.2019р. постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік і покладено наступні обмеження: заборонено вихід з будинку щоденно в період з 22:00 години до 05:00 години наступної доби за встановленою для постійного місця проживання адресою, та заборонено відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з вказаною постановою Жовтневого районного суду під розписку у приміщенні Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП України в Одеській області, та проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи наслідки невиконання умов адміністративного нагляду, умисно порушив правила адміністративного нагляду, тобто без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, з 12.08.2019р. покинув визначене йому місце проживання та не з`являвся на реєстрацію до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за місцем постійного свого проживання, був оголошений в розшук та затриманий, згідно протоколу затримання, 12.11.2019р. о 12:30 годині в смтСолоне Дніпропетровської області.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.395 КК України за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, форма вини - умисна.

21.11.2019р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний у присутності його захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений - у виді арешту строком на два місяці.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті і в угоді, пояснив, що він дійсно свідомо порушив правила, встановлені йому постановою суду про адміннагляд, розумів, що скоює правопорушення, визнає свою вину, розкаюється у скоєному.

Прокурор у судовому засіданні, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні і які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим його вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду та призначити узгоджене угодою покарання, не заперечуючи проти долучення до матеріалів судової справи письмових доказів, наданих прокурором - які були зібрані в ході досудового розслідування і вважають їх належними і допустимими.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.395 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Згідно ст.12 КК України зазначений злочин є злочином невеликої тяжкості. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, що він підтвердив у судовому засіданні.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.395 КК України, оскільки обвинуваченим дійсно скоєні протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, та враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, - не встановлено.

Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи задовільну характеристику обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від скоєного, твердження обвинуваченого у суді про те, що він періодично працює, має дохід, жалкує про вчинене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе за умови йому покарання в нижній межі санкції статті, за якою він був визнаний судом.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури з одного боку, та підозрюваним - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування обирався у виді тримання під вартою, застава обвинуваченим не була внесена.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст.12,395 КК України, 122,368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.11.2019 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті, яка була узгоджена угодою - у виді арешту строком на два місяці.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 обирати у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання - з 12.11.2019 року і до 10-го січня 2020 року включно.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом Апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1