Номер провадження: 11-сс/813/495/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні заяви головуючого судді ОСОБА_2 та судді-учасника колегії суддів ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційною виконуючого обв`язки директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року про накладення арешту на майнов кримінальному провадженні №0004375 від 17.08.2019 року, -

встановив:

03.04.2020 року автоматизованою системою документообігу Одеського апеляційного суду в провадження колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розподілені матеріали кримінального провадження (номер провадження апеляційного суду №11-сс/813/495/20) за апеляційною виконуючого обв`язки директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року про накладення арешту на майнов кримінальному провадженні №0004375 від 17.08.2019 року.

03.04.2020 року головуючим суддею ОСОБА_2 та 06.04.2020 року суддею-учасником колегії суддів ОСОБА_3 подані заяви про самовідвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Зокрема, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заявляючи собі самовідвід посилаються на те, що ними у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_3 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 приймалось рішення за апеляційною скаргою директора ТОВ «Майнічі» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0004375 від 17.08.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172, ч.2 ст.270 КК України (номер провадження апеляційного суду №11-сс/813/2/20). За результатами розгляду вказаної апеляційної скарги судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно. Таким чином, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже висловили свою позицію щодо законності ухвали слідчого судді, яка оскаржується в даному провадженні виконуючим обв`язки директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_5 , що виключає повторну участь зазначених суддів в провадженні щодо перегляду цієї ж ухвали слідчого судді.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином. При цьому, прокурором ОСОБА_7 подано заяву про проведення судового засідання без його участі.

Заслухавши суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; перевіривши матеріали судового провадження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості .

В судовому засіданні судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заявляючи собі самовідвід, повідомили про те, що ними у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_3 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 приймалось рішення за апеляційною скаргою директора ТОВ «Майнічі» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0004375 від 17.08.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України (номер провадження апеляційного суду №11-сс/813/2/20). За результатами розгляду вказаної апеляційної скарги апеляційним судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно. Таким чином, на думку суддів, ними вже була висловлена позиція щодо законності ухвали слідчого судді, яка оскаржується в даному провадженні виконуючим обв`язки директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_5 , що в свою чергу виключає повторну участь в цьому провадженні суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Апеляційний суд, погоджуючись з доводами суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо наявності підстав для задоволення заявленого ними самовідводу, окрім вимог ст.ст. 75, 76, 80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали кримінального провадження №11-сс/813/495/20 підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншої колегії суддів в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Задовольнити заявлений суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційною виконуючого обв`язки директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року про накладення арешту на майнов кримінальному провадженні №0004375 від 17.08.2019 року.

Матеріали кримінального провадження №11-сс/813/495/20 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншої колегії суддівв порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4