Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2518/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000012,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 .

Зазначає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею було порушено право підозрюваного ОСОБА_7 на правову допомогу та захист, оскільки останній повідомив суд, що має трьох захисників та потребує правової допомоги під час розгляду вказаного клопотання, просив відкласти розгляд для можливості залучення захисників. Однак судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання.

Вказане вважає істотним порушенням норм КПК, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Звертає увагу, що ч.3 ст.172 КПК України встановлена можливість повернення клопотання прокурору, яка не відповідає вимогам закону.

Вказує, що жодного з невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, під час обшуку 31.03.2020 року не настало, про них не зазначено ні у клопотанні, ні у постанові прокурора про проникнення до іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Таким чином, були відсутні підстави для проведення обшуку без ухвали слідчого судді, що передбачено ч.3 ст.233 КПК України, у зв`язку з чим обшук проведений незаконно, а речі вилучені протиправно.

Зазначає, що вилучені під час обшуку грошові кошти та майно не відповідають критеріям, що визначені у ч.2 ст.167 КПК України, та не мають статусу тимчасово вилученого майна.

Вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, слідчий суддя задовольнив його без наявності підстав для накладення арешту. У клопотанні слідчим не зазначено, з якою метою він просить накласти арешт на вилучене майно та не міститься будь-якого посилання на випадки, передбачені ч.2 ст.170 КПК України, яка визначає мету застосування арешту майна.

Вказує, що з обставин, зазначених у клопотанні слідчого, вбачається, що у сторони обвинувачення станом на момент подання клопотання про арешт майна відсутня інформація, що вилучені грошові кошти та речі містять інформацію про обставини вчинення злочину, а є лише припущенням.

Стверджує, що постанова про визнання вилученого майна речовими доказами у справі є безпідставною та необґрунтованою, а сам факт визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути безумовною підставою для його арешту. Дозвіл на відшукання вказаного майна слідчим суддею не давався, а слідчим та прокурором в ході розгляду клопотання про його арешт не надано обґрунтованих та переконливих доводів на підтвердження необхідності та підстав його вилучення та подальшого арешту у відповідності до положень ст.167-170 КПК України. Таким чином, слідчим суддею допущено порушення вимог КПК України при винесенні ухвали про арешт майна та накладено арешт на незаконно вилучене майно без наявності підстав, визначених КПК України, з грубим порушенням вимог закону.

Звертає увагу, що слідчий не довів, а слідчий суддя не встановив наявності ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Зазначає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_7 , є необґрунтованою, оскільки відсутні будь-які факти та відомості, які б дозволили об`єктивному спостерігачу припустити можливість вчинення ОСОБА_7 дій в інтересах ОСОБА_10 щодо надання погодження на реєстрацію місця проживання останнього та підписання заяви від 31.03.2020 ОСОБА_10 про реєстрацію місця проживання, обізнаності ОСОБА_7 та надання згоди (уповноваження) ОСОБА_11 на отримання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди у розмірі 37500 грн. для передачі ОСОБА_7 .

Вказує, що відповідно до протоколу обшуку, вилучені грошові кошти та речі ОСОБА_7 видав на вимогу прокурора добровільно. Грошові кошти у сумі 115024 грн. є власністю підозрюваного ОСОБА_7 та отримані ним як заробітна плата на посаді начальника Макарівської КЕЧ району та внесено у відповідності до діючого законодавства до декларації за 2019 рік.

Підозрюваний має на утриманні цивільну дружину, яка не працевлаштована, та малолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Також ОСОБА_7 має на утриманні батьків пенсійного віку, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень.

Зазначає, що вказаним обставинам слідчим суддею не надана належна оцінка та не взято до уваги, що арешт грошових коштів обмежує можливість ОСОБА_7 утримувати свою сім`ю, а перебування під домашнім арештом не дозволяє отримувати заробітну плату за основним місцем роботи, яка є єдиним джерелом доходу. Сума арештованих грошових коштів не є співмірною з сумою інкримінованої неправомірної вимоги.

Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020 року слідчий суддя задовольнив клопотання cтаршого слідчого СУ ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 27.01.2020. Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведеного 31.03.2020 обшуку службового кабінету № 309 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт. Городок, вул. Поштова, буд. 23, що належить ОСОБА_7 , а саме:

- грошові кошти в сумі 115 024 (сто п`ятнадцять тисяч двадцять чотири) гривні, які упаковано до поліетиленового спецпакету №7109666;

-мобільний телефон iPhone 11 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung Galaxy А10 ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна», які упаковано до поліетиленового спецпакету № INZ1067485;

- два записники, які упаковано до спецпакету № INZ22017211.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, знищення вказаних вище речей та документів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, є обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

Врахувавши те, що санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає такий вид обов`язкового додаткового покарання як конфіскація майна, зваживши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню, а тому надав згоду на арешт грошових коштів в сумі 115024 грн., вилучених в ході обшуку в службовому кабінеті підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що майно, яке вилучено під час обшуку, може бути доказом злочину, засобами та знаряддям його вчинення. З метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, забезпечення можливої конфіскації майна, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки існують підстави вважати, що повернення майна володільцю може негативно відобразитись на подальшому проведенні досудового розслідування в інших кримінальних провадженнях та втраті доказової бази.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти в сумі 115 024 (сто п`ятнадцять тисяч двадцять чотири) гривні, які упаковано до поліетиленового спецпакету №7109666; мобільний телефон iPhone 11 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung Galaxy А10 ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна», які упаковано до поліетиленового спецпакету № INZ1067485; два записники, які упаковано до спецпакету № INZ22017211, слідчий суддя виходив з наявності підстав вважати, що слідчим доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, знищення вказаних речей та документів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 31.03.2020 близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_11 , діючи спільно групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на отримання службовою особою - начальником Макарівської квартирно-експлуатаційної частини ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_10 дій, пов`язаних з оформленням документації щодо квартири та надання дозволу на прописку місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим продажем квартири, діючи умисно та з корисливим мотивом, отримали від останнього неправомірну вигоду в сумі 37 тис. 500 грн. для передачі ОСОБА_7 .

31.03.2020 ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 затримані у порядку ст.208 КПК України, а неправомірну вигоду вилучено у сумі 37 тис. 500 грн.

31.03.2020 в ході обшуку службового кабінету № 309 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району, за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 115024 грн., два мобільні телефони iPhone 11 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 та Samsung Galaxy А10 ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна», два записники.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 27.01.2020 за ч.3 ст.368 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Отже доводи апеляційної скарги стосовно того, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_7 , базується на припущеннях слідчого, у зв`язку з чим арешт на майно накладено необґрунтовано, колегія суддів визнає неспроможними та такими, що не спростовують висновків слідчого судді.

Не є слушними й доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для проведення обшуку без ухвали слідчого судді, що передбачені ч.3 ст.233 КПК України. В матеріалах провадження наявна постанова прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_9 про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді від 31.03.2020, в якій обґрунтовані підстави для проникнення до службового кабінету підозрюваного (а.п.6-8); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2020 (а.п.16-19).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтвердив те, що після проведення обшуку ухвалою слідчого судді відповідно до вимог КПК України було надано дозвіл на проведення обшуку у вказаному приміщенні.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

На переконання апеляційного суду існують достатні підстави вважати, що вилучене майно в ході проведеного 31.03.2020 обшуку службового кабінету № № 309 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон iPhone 11 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung Galaxy А10 ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна», які упаковано до поліетиленового спецпакету № INZ1067485 та два записники, які упаковано до спецпакету № INZ22017211 можуть бути засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС ОСОБА_15 від 01.04.2020 про визнання речей та документів речовими доказами, майно, вилучене в ході проведеного 31.03.2020 обшуку службового кабінету № № 309 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт. Городок, вул. Поштова, буд. 23, що належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 115 024 (сто п`ятнадцять тисяч двадцять чотири) гривні, які упаковано до поліетиленового спецпакету №7109666; мобільний телефон iPhone 11 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung Galaxy А10 ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна», які упаковано до поліетиленового спецпакету № INZ1067485; два записники, які упаковано до спецпакету № INZ22017211 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000012 від 27.01.2020 (а.п.34-35).

Підозрюваний ОСОБА_7 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду підтвердив, що грошові кошти в сумі 115024 грн., які були вилучені під час обшуку у його службовому кабінеті, є його власністю. Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що оскільки санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає такий вид обов`язкового додаткового покарання як конфіскація майна, наявні передбачені п.3 ч.2 ст.170 КПК України правові підстави для накладення арешту на вказані грошові кошти.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення слідчим суддею права підозрюваного ОСОБА_7 на правову допомогу та захист, оскільки було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 про перенесення судового розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Окрім того, під час перегляду апеляційним судом оскаржуваної ухвали, адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 мали змогу безпосередньо надавати суду пояснення та заявляти клопотання.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, ухвала слідчого судді від 03 квітня 2020 року є законною та обґрунтованою, правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020 року, якою накладено арешт на грошові кошти в сумі 115 024 (сто п`ятнадцять тисяч двадцять чотири) гривні, які упаковано до поліетиленового спецпакету №7109666; мобільний телефон iPhone 11 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung Galaxy А10 ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон Україна», які упаковано до поліетиленового спецпакету № INZ1067485; два записники, які упаковано до спецпакету № INZ22017211, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: