У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/86/20
пр. 1-кс/336/20/2020
9 січня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 07 січня 2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про залучення підозрюваному перекладача на російську мову, оскільки він не повністю розуміє українську мову, таке клопотання було підтримано самим підозрюваним.
Прокурор заперечив на вказане клопотання, як на безпідставне.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити за наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).
Як вбачається з поданого суду клопотання, ОСОБА_6 є громадянином України, де й народився, натепер він також проживає на території України.
З листа директора «Запорізької спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату № 2» від 08.01.2020 року слідує, що ОСОБА_6 навчався в учбовому закладі з 1998 по 2007 роки та був атестований з предметів української мови та української літератури.
У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що він як раніше, після закінчення навчального закладу, цілком не розумів, так у такому ж ступені натепер і не розуміє українську мову.
При цьому, 2 лютого 2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя щодо ОСОБА_6 вже ухвалювався вирок, за яким суд вирішив:
«Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України, укладену 02.02.2017 року між ОСОБА_6 та прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 .
Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України …»
Як слідує з вироку суду, під час судового розгляду відповідних клопотань про залучення перекладача стороною захисту заявлено не було, оскільки перекладач до участі у справі не залучався, судовий розгляд вівся державною мовою та вирок було складено українською мовою, власне, як і сама угода про визнання винуватості.
Крім того, судом за вказаним вироком також констатовано, що «сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання», з чого слідує, що будь-яких висловлювань та зауважень щодо нерозуміння української мови, ОСОБА_6 чи його захисником висловлено не було.
З викладеного слідує, що натепер посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не в повному обсязі розуміє державну українську мову, якою ведеться процес, - надумані та безпідставні.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову захиснику в задоволенні його клопотання, у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 314, 350, 369-372, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про залучення до участі у справі перекладача.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.01.20