Справа № 132/4408/19
Провадження №1-кп/132/371/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533від 14.11.2019р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жовтневе Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальногоправопорушення, передбаченогоч.2ст.15, ч.1 ст.185КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, близько 09.00год. 13.11.2019р. шляхом вільного доступу зайшов на територію поля № 5, що розташоване біля села Уладівське Калинівського району Вінницької області, яке не огороджене та перебуває під охороною Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (надалі:дослідно-селекційна станція), охорона якого здійснюється шляхом вибіркового об`їзду полів, яке орендується дослідно-селекційною станцією, що допускає вільний вхід на територію поля сторонніх осіб та використовується для вирощування сільськогосподарської продукції кукурудзи. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді спричинення матеріальної шкоди, та бажаючи їх настання, таємно з вищевказаного охоронюваного поля за декілька прийомів власними силами виламав качани кукурудзи із стебел рослин з незібраними качанами сорту «Термо», в кількості 436шт., вагою 110кг., на загальну суму 4360грн., які помістив до 5-ти окремих поліпропіленових мішків білого кольору. Вищевказані качани кукурудзи ОСОБА_7 почав переносити з поля, однак був викритий працівниками охорони дослідно-селекційної станції, які викликали працівників поліції, по приїзду яких ОСОБА_7 добровільно видав 5-ть поліпропіленових мішків, заповнених качанами кукурудзи. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив дослідно-селекційній станції матеріальну шкоду на загальну суму 4360грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи,свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю,та пояснив, що дійсно намагався викрасти качани кукурудзи, які виламав на полі та помістив до поліпропіленових мішків, однак був викритий працівниками дослідно-селекційної станції за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Представник Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України в судове засідання не з`явився, згідно наявних матеріалів, зірвані обвинуваченим ОСОБА_7 качани кукурудзи повернуті, матеріальні претензії відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфікованіорганами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований,однак зі слів дохід отримує від різного роду підробіток,напсихіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінальногопровадження, а саме качани кукурудзи в кількості 436шт., що знаходяться в 5-ти поліпропіленових мішках, які згідно постанови старшого слідчого Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 14.11.2019р. передано на відповідальне зберігання під розписку Уладово-Люлинецькій дослідно-селекційній станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити власнику.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Витрати на проведення експертних досліджень в кримінальному провадження відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850(вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме качани кукурудзи в кількості 436шт., що знаходяться в 5-ти поліпропіленових мішках, які згідно постанови старшого слідчого Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 14.11.2019р. передано на відповідальне зберігання під розписку Уладово-Люлинецькій дослідно-селекційній станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, після набуття вироком законної сили, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9