Справа № 631/916/19
Провадження № 1-кп/631/29/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2019 року під № 0000323, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лиман Зміївського району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, працює по трудовому договору у клінінговій компанії, офіційно не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2019 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 розпивали спиртні напої за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний намір на таємне викрадення майна з домоволодіння, де проживає та зареєстрований ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, витягнув із кишені його сорочки ключ від вхідних дверей будинку ОСОБА_5 , після чого на велосипеді поїхав до домоволодіння останнього, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись біля домоволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, знов впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку, шляхом відкриття засувки, на яку було закрита хвіртка, проник на територію вказаного домоволодіння та підійшовши до будинку, ключами, які він викрав у ОСОБА_5 , відчинив замок на вхідних дверях. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник до вказаного житлового будинку та пройшовши у середину будинку де, підійшовши до дров`яної пічки та шляхом зриву, демонтував з неї чавунну двоконфорну плиту, вартістю 450 гривень 00 копійок відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 18072 від 30 серпня 2019 року, розламав її на дві частини, а також демонтував металевий куток з вказаної печі вартістю 52 гривні 20 копійок відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 18072 від 30 серпня 2019 року.

Після цього ОСОБА_4 поклав вказані викрадені речі до поліпропіленового мішку, виніс за територію домоволодіння та з місця скоєння злочину зник, викрадене майно незаконно обернув на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 502 гривень 20 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, пояснивши, що дійсно скоїв інкриміноване йому в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах та висловив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї провини, а також те, що він не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння ним змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин у справі та кваліфікацію його дій, висловила думку про можливість розгляду справи відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України.

Через канцелярію суду потерпілий, ОСОБА_5 , надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 8456/19 вх. від 29 листопада 2019 року, відповідно до якої просив судовий розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти розгляду справи судом в порядку, передбаченому положеннями частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, дана позиція його є добровільною (а. с. 48).

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу та інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного

кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені статтею 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вільній формі дав суду свої пояснення, зазначивши, що 06 серпня 2019 року він разом із своїм знайомим ОСОБА_6 вживали алкогольні напої у нього дома, за адресою: АДРЕСА_1 . В той час, як ОСОБА_5 заснув, він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння витягнув у ОСОБА_7 ключі від його будинку та на велосипеді поїхав до місця його мешкання. Зайшовши на територію домоволодіння, де мешкає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , номер будинку обвинувачений не пам`ятає, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, він за допомогою раніше викрадених ключів відімкнув замок на вхідних дверях до будинку та зайшов у середину, де побачив стару дров`яну пічку та шляхом зриву витягнув з неї чавунну двоконфорну плиту та металевий куток, які поклав у мішок. Вийшовши із домоволодіння ОСОБА_5 він поклав мішок з плитою та кутком на велосипед та поїхав до себе додому. Як вказав ОСОБА_4 про свій вчинок він дуже шкодує, йому соромно, що так вийшло, щире розкаюється у скоєному та запевнив суд, що такого більше ніколи не допустить.

Покази ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні документів, що були надані стороною обвинувачення, судом встановлено наступне.

Протоколом огляду місця події від 06 серпня 2019 року та фототаблиці до нього на 10 аркушах, складеного заступником начальника СВ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області капітаном поліції ОСОБА_8 у присутності потерпілого ОСОБА_5 й понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за участі спеціаліста криміналіста ОСОБА_11 , яким зафіксовані обстановка та обставини вчинення крадіжки майна, що належить ОСОБА_5 , з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 64 75).

Згідно протоколу огляду місця події від 06 серпня 2019 року та фототаблиці до нього на 8 аркушах, складеного заступником начальника СВ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області капітаном поліції ОСОБА_8 у присутності потерпілого ОСОБА_5 й понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за участі спеціаліста криміналіста ОСОБА_11 , оглядом місця події була ділянка місцевості навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , де в кущах знаходився білий поліпропіленовий мішок, в якому знаходилась плита пічна чавунна та металевий кут, що були розламані на дві частини, які потерпілий ОСОБА_5 впізнав як його власні (а. с. 76 85).

З протоколу огляду предмету від 10 серпня 2019 року та фототаблиці до нього на 2 аркушах, складених слідчим СВ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області капітаном поліції ОСОБА_12 у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вбачається, що предметом огляду є чавунна плита двоконфорна з дров`яної печі, розміром 41 х 71 см., товщиною металу 8 мм., вагою близько 20 кг., з двома отворами та кільцями, має ознаки іржі, що свідчить про її експлуатацію, пошкоджена шляхом розбиття, та кут металевий, виконаний з чавуну, зварений з двох частин, довжина однієї частини 38 см., довжина другої частини 78 см., кут розміром 4 х 4 см., використовувався як частина кута печі, має ознаки іржі, що свідчить про його експлуатацію (а. с. 87 89).

Постановою слідчого СВ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції капітана поліції ОСОБА_12 від 10 серпня 2019 року чавунну плиту двоконфорну з дров`яної печі, розміром 41 х 71 см., товщиною металу 8 мм., вагою близько 20 кг., з двома отворами та кільцями, та кут металевий, виконаний з чавуну, зварений з двох частин, довжина однієї частини 38 см., довжина другої частини 78 см., кут розміром 4 х 4 см., визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2019 року під № 0000323 та передані на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_5 (а. с. 90).

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 18072, складеного 29 серпня 2019 року судовим експертом старшим науковим співробітником Харківського науково дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса Оболєнцевою ОСОБА_15 , вбачається, що станом на 07 серпня 2019 року, загальна ринкова вартість не наданого для дослідження майна, а саме: чавунної плити двокон форної з дров`яної печі, розміром 41 х 71 см., товщиною металу 8 мм., вагою близько 20 кг., з двома отворами та кільцями, та кута металевого, виконаного з чавуну, звареного з двох частин, довжина однієї частини 38 см., довжина другої частини 78 см., кут розміром 4 х 4 см., з урахуванням зниження якості від зносу, складала 502 гривні 20 копійок (а. с. 94 96).

Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірним, мотивованим достатньо переконливо та таким, що не суперечить іншим доказам у справі.

Надаючи оцінку усім письмовим доказам суд відмічає наступне.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 Кримінального процесуального кодексу України).

Приписами статті 86 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, підтверджуються обставини, регламентовані статтею 91 вказаного нормативно правового акту України.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому в вину кримінального правопорушення, оскільки він дійсно 06 серпня 2019 року близько 14 години 00 хвилин своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням до житла.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю. Дії його відповідають складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про

практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим скоєно тяжкий злочин.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційного працевлаштування не має, зі слів працює за трудовим договором у клінінговій компанії «Метро» у місті Харкові, офіційно не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах, неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, але проживає з матір`ю ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій допомагає по господарству та матеріально. Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а. с. 103, 104), не знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 102); має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, що підтверджується відповідною характеристикою (а. с. 105), в силу статті 89 Кримінального кодексу України, не судимий що підтверджується даними ОСК МВС України (а. с. 98).

З досудової доповіді, складеної 19 вересня 2019 року заступником начальника Нововодолазького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_17 щодо ОСОБА_4 , вбачається, що є високий рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України (а. с. 29 31).

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, що проявилось у правдивій розповіді про всі обставини вчиненого злочину та висловлення жалю з приводу вчиненого.

Обставиною, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки факт вживання алкогольних 06 серпня 2019 року підтверджений самим обвинуваченим.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який повністю визнав свою провину і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки,в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суд бере до уваги, що завдана кримінальним правопорушенням (злочином) шкода є незначною, становить 502 гривні 20 копійок, та повністю відшкодована майно повернуто власнику, а також враховує позицію прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці із застосування положень статті 75 Кримінального кодексу України щодо звільнення від відбуття покарання строком на 1 рік.

Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого

ОСОБА_4 можливе без ізоляції засудженого від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу, тобто без відбування покарання, а тому йому необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався, ніяких клопотань з цього приводу під час судового розгляду справи не надходило, тому до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжні заходи не обирати.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному пунктом 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках даного кримінального провадження було проведено Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса товарознавчу експертизу № 18072 від 29 серпня 2019 року вартістю 628 гривень 00 копійок, тому з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта експертної установи.

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України, керуючись статтями 50, 63, 65 67, 75, 76 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, а також статтями 91, 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 та 2 статті 122, частино 2 статті 124, частиною 1 статті 126, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому по даній нормі закону покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: чавунну плиту двоконфорну з дров`яної печі, розміром 41 х 71 см., товщиною металу 8 мм., вагою близько 20 кг., з двома отворами та кільцями, та кут металевий, виконаний з чавуну, зварений з двох частин, довжина однієї частини 38 см., довжина другої частини 78 см., кут розміром 4 х 4 см., які передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 00 копійок за виконання товарознавчої експертизи № 18072, проведеної 29 серпня 2019 року Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1