ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2109/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/482/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Вінниця, Вінницької області, з професійно-технічною освітою, не працюючої, заміжньої, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 08 серпня 2008 року Апеляційним судом Вінницької області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнена 08 лютого 2017 року по відбуттю строку покарання.
визнана винною та засуджена:
за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 357 КК України 1 року обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнана винною в тому, що вона 02 травня 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з дозволу власника ОСОБА_9 на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю ОСОБА_9 та сторонніх осіб, реалізуючи раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинені вхідні двері проникла до будинку за вищевказаною адресою, знаходячись в одній з кімнат якого, з шухляди шафи таємно викрала гроші у сумі 5800 гривень, медаль з металу жовтого кольору з надписом: «За особливі успіхи в навчанні. Україна» та медаль з металу сріблястого кольору з ідентифікуючим надписом: «Голик Света 12.4.77 г. п. Боровая», які не становлять матеріальної цінності для потерпілого, після чого зникла з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5800 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 , 02 травня 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись без дозволу власника ОСОБА_9 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне викрадення документів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, всупереч інтересам власника, в особистих інтересах, з гаманця, який знаходився на столі в кімнаті вказаного будинку, таємно, незаконно викрала пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відповідно до постанови Правління пенсійного фонду України № 26-1 «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії» від 03 листопада 2017 року, видається особі, якій призначено пенсію, особисто або її законному представнику у разі пред`явлення документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду ідентифікувати одержувача пенсій, а отже є важливим особистим документом, оскільки воно також засвідчує особу його власника при одержанні належних до виплати пенсійних коштів, зверненні до органів Пенсійного фонду України та інших державних органів з питань пенсійного забезпечення, і втрата яких суттєво утруднює реалізацію прав, свобод і законних інтересів, після чого зникла з місця скоєння злочину.
До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні відмовився від своєї апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить переглянути справу та перекваліфікувати її дії, оскільки не було проникнення до житла.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та її захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Згідно вимог, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченої та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а їх позиції добровільні, роз`яснив ОСОБА_8 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого остання не заперечувала.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, у тому числі обставин таємного викрадання чужого майна, поєднаного з проникненням у житло обвинуваченою ОСОБА_8 і кваліфікації її дій за ч.3 ст.185 КК України та незаконного заволодіння обвинуваченою будь-яким способом іншим важливим особистим документом і кваліфікації її дій за ч.3 ст.357 КК України, на які остання послалася в апеляційній скарзі, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що вона не проникала у житло, у зв`язку з чим невірно вказана кваліфікація її дій безпідставні.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

Таким чином, підстав для зміни вироку в частині правової кваліфікації правопорушення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: