Справа № 459/1348/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1458/19 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника - прокурора Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000049 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Глухів Сокальського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

встановила:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2019 року, яким засуджено ОСОБА_7 по ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2019. на наступне майно ОСОБА_10 : банківську картку АТ КБ «Приватбанк», два студентські квитки на ім`я ОСОБА_10 (академії Яна Длюгоза м.Ченстохова Рестубліки Польща та Луцького базового медичного коледжу), мобільний телефон Меіzи М5 Nоte, чохол захисний типу «бампер», візитну карту стоматологічного кабінету та візитну картку на ім`я ОСОБА_11 , карта ОСОБА_12 , гаманець.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення апелянт покликається на те, що покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного. У вироку суду першої інстанції взагалі не зазначені підстави та мотиви для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України. Судом не враховано, що останній притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, та маючи непогашену судимість, знову вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Апелянт звертає увагу, що востаннє ОСОБА_7 був засуджений 22.09.2016 за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, ч.2 ст. 389, ст. ст. 70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці 5 днів, однак висновку з цього не зробив і знову вчинив новий умисний злочин проти власності, що вказує на відсутність будь яких передумов до виправлення без ізоляції від суспільства.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, 13.01.2019 близько 21:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з іншою невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, на алеї, навпроти будинку № 5 на проспекті Шевченка в м. Червонограді, діючи за попередньою змовою з останньою, повторно, маючи спільний умисел на заволодіння чужим майном, вирішили відкрито заволодіти майном ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цією метою, використовуючи малозначний привід, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 наніс удар правою рукою в район правої щоки ОСОБА_10 внаслідок чого повалив останнього на землю, після цього, у ході боротьби, став контролювати рухи ОСОБА_10 , та утримував останнього, притискаючи його до землі вагою власного тіла, а в цей час особа, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, відкрито викрала з лівої кишені курточки ОСОБА_10 гаманець останнього вартістю 350 (триста п`ятдесят) гривень (в якому знаходились банківська картка АТ КБ «Приватбанк», два студентських квитка на ім`я ОСОБА_10 , кошти в сумі 200 польських злотих, що відповідно до інформації про курси валют станом на 13.01.2019 становить 1518 (тисячу п`ятсот вісімнадцять) гривень 18 копійок), а з правої кишені-мобільний телефон Меіги М5 Nоd, вартістю 1215 (тисячу двісті п`ятнадцять) гривень 80 копійок, у чохлі захисному типу «бампер», вартістю 230 (двісті тридцять) гривень, із сім-карткою «Лайфселл» № НОМЕР_1 , вартістю 20 (двадцять) гривень, а всього - майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 3333,98 грн. Після цього ОСОБА_7 , разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою остаточного заволодіння викраденим та втечі з місця події, побігли в сторону автовокзалу м. Червонограда, завершивши, таким чином, вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , підтриману його захисником які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а вирок суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та не оскаржується в апеляційній скарзі.

Згідно п.3,4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 ст.412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Частиною 1 ст.413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Проте суд першої інстанції, в порушення вимог цієї норми закону, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості злочину, що є тяжким, а також те, що останній здійснив відкрите викрадення чужого майна(грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб. При цьому була врахована пом`якшуюча покарання обставина, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину в стані обмеженої осудності. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Однак звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, суддя у вироку лише зазначив, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Інших мотивів зазначено не було.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані дані, які характеризують обвинуваченого, зокрема ті на які звернув увагу прокурор в апеляційній скарзі. А саме, не було належно проаналізовано та не враховано, що ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності і, маючи непогашену судимість, знову вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Ввостаннє ОСОБА_7 був засуджений 22.09.2016, за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, ч.2 ст. 389, ст.ст. 70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці 5 днів, однак висновку з цього не зробив і знову вчинив новий умисний злочин проти власності, що вказує на відсутність будь яких передумов до виправлення без ізоляції від суспільства. Дана судимість не погашена.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задоволити частково, вирок в частині призначення покарання відносно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок наступного змісту.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, 13.01.2019 близько 21:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з іншою невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, на алеї, навпроти будинку № 5 на проспекті Шевченка в м. Червонограді, діючи за попередньою змовою з останньою, повторно, маючи спільний умисел на заволодіння чужим майном, вирішили відкрито заволодіти майном ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цією метою, використовуючи малозначний привід, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 наніс удар правою рукою в район правої щоки ОСОБА_10 внаслідок чого повалив останнього на землю, після цього, у ході боротьби, став контролювати рухи ОСОБА_10 , та утримував останнього, притискаючи його до землі вагою власного тіла, а в цей час особа, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, відкрито викрала з лівої кишені курточки ОСОБА_10 гаманець останнього вартістю 350 (триста п`ятдесят) гривень (в якому знаходились банківська картка АТ КБ «Приватбанк», два студентських квитка на ім`я ОСОБА_10 , кошти в сумі 200 польських злотих, що відповідно до інформації про курси валют станом на 13.01.2019 становить 1518 (тисячу п`ятсот вісімнадцять) гривень 18 копійок), а з правої кишені-мобільний телефон Меіги М5 Nоd, вартістю 1215 (тисячу двісті п`ятнадцять) гривень 80 копійок, у чохлі захисному типу «бампер», вартістю 230 (двісті тридцять) гривень, із сім-карткою «Лайфселл» № НОМЕР_1 , вартістю 20 (двадцять) гривень, а всього - майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 3333,98 грн. Після цього ОСОБА_7 , разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою остаточного заволодіння викраденим та втечі з місця події, побігли в сторону автовокзалу м. Червонограда, завершивши, таким чином, вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання колегія суддів приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про його особу, конкретні обставини по справі, які впливають на покарання, та з урахуванням обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи, що ОСОБА_7 щиро розкаюється у скоєнні злочину, відшкодував потерпілому завдану шкоду, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у відповідності до діючого законодавства, в межах санкції статті обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу процесуального керівника - прокурора Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000049 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - скасувати в частині призначення покарання.

Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: