Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/421/18
Провадження № 1-кп/499/7/20
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2020 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 , адвоката потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження №0000022, внесеного до ЄРДР від 18.01.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором було надано клопотання про продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки строк тримання їх під вартою спливає 29.06.2020 року, а ризики визначені ст.177 КПК України продовжують існувати.

Представник потерпілої у судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання прокурора.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, проте надала клопотання про проведення судового засідання у її відсутність у зв`язку зі станом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 , якого підтримала його захисник, у судовому засіданні у вирішені даного питання покладалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у питанні продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 визначено, що обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України", судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого обвинуваченим злочину, а також приймаючи до уваги ту обставину, що мета, підстави, які стали обставиною для обрання обвинуваченим запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, не відпали, оскільки у судових засідання було підтверджено причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їм діяння, наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, а саме на строк від 7 до 10 років, можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, тим самим продовжувати злочинну діяльність, не мають постійного джерела прибутку, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, з метою запобігання ухилення обвинувачених від явки до суду, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню. При цьому судом враховується та обставина, що у зв`язку з незалежних від суду причин, а саме встановлення на території України карантинних заходів та неявкою до зали суду свідків, розгляд справи не може бути закінчено у строки, на які обвинуваченим було продовжено запобіжний захід.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність продовження щодо обвинувачених виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст.177,178,183,331,508 КПК України, продовжити строк застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 176, 177, 178, 199, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, починаючи з 25.06.2020 року по 24.08.2020 року включно, але не довше розгляду справи в суді.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

СуддяОСОБА_1