Ухвала
про залишення скарги без руху
17 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 752/4710/18
провадження № 51- 709 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року,
встановив:
У поданій касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок і звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, скасувати ухвалу апеляційного суду.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженій ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Згідно із положеннями п.5 ч.2 ст.427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Згідно із положеннями ч.1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як вбачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, засуджена ОСОБА_4 подала скаргу на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, у якій одночасно просить скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити вирок щодо неї шляхом її звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
На думку Суду, зазначена у скарзі вимога скаржниці не є конкретною до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК, тому їй необхідно визначитися з вимогою щодо зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень зазначеної норми КПК.
Відповідно до положень ч.4 ст.427 КПК, касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Як вбачається із касаційної скарги та копій до неї, підпис засудженої ОСОБА_4 відсутній, що не є підтвердженням подання скарги саме засудженою.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженої ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржницею має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3