Дата документу Справа № 937/335/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/335/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/451/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9

розглянула 13 квітня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Своє клопотання обґрунтував тим, що 12.01.2020, в період часу з 19 години 50 хвилин по 20 годину 05 хвилин, оперуповноважений відділу кримінальної поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в службовому кабінеті на другому поверсі окремого службового приміщення, розташованого у внутрішньому дворі Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресом: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 191, реагуючи на зауваження з боку поліцейського ОСОБА_12 , яке було висловлено у зв`язку із неправомірною поведінкою ОСОБА_9 , яка полягала в безпідставному здійсненні пострілів з пристрою для відстрілу гумових куль в кабінеті, навмисно, з підстав раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , демонструючи свою перевагу перед потерпілим, маючи на меті здійснення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, стоячи на невеликій відстані від останнього, направив пристрій для відстрілу гумових куль «Форт 12 Р» калібр 9 мм. № НОМЕР_1 в напрямок життєво важливого органу ОСОБА_12 , а саме в голову, та здійснив один постріл, влучивши гумовою кулею в праву лобну частину голови ОСОБА_12 , спричинивши тілесні ушкодження, а саме рану м`яких тканин правої лобної ділянки, багатоуламковий імпресійний перелом луски правої скроневої кістки (3х2), забій головного мозку тяжкого ступеня (у правій скроневій долі), гостру субдуральну гематому праворуч (об`ємом 120 см3.), масивний субарахноїдальний крововилив, внутрішньошлуночковий крововилив, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 220 від 28.02.2020 у сукупності кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Тим самим, ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для вбивства іншої людини, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_12 в лікарській установі надали необхідну медичну допомогу.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, недоведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі.
20.03.2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченогоч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 травня 2020 року, та поклавши обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про доведеність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме, можливість перешкоджання кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор, вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 має високий ступінь суспільної небезпеки та набуло суспільного резонансу, оскільки ОСОБА_9 будучі в стані алкогольного сп`яніння, вчинив найтяжчий злочин проти життя людини. Звертає увагу, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_9 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, з метою уникнення подальшого покарання ОСОБА_9 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, що ОСОБА_9 своїми діями намагався перешкоди встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме відмовився виконувати постанову прокурора та ухвалу слідчого судді про примусове відібрання біологічних зразків, що призвело до затягування проведення судових експертиз. Зазначає, що ОСОБА_9 займає посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області і може здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Вказані факті підтверджують наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які слідчим суддею залишені поза увагою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі - арештному домі строком на 60 днів, без можливістю внесення застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_7 , зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому апеляційну скаргу прокурора просить залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з наступним. Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному відбулося більше двох місяців тому, однак підозрюваний не вчинював жодних спроб переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Щодо відсутності ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1ст. 177 КПК України вказує, що вже двічі проведено огляд місця події, проведено обшук, відібрані біологічні зразки підозрюваного, допитано свідка ОСОБА_13 , тому вказані ризики не підтверджені. Сторона захисту звертає увагу, що підозрюваний раніше не вчинював кримінальних правопорушень, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні дитину, позитивно характеризується, стан його здоров`я, знаходиться на лікарняному внаслідок відкритого перелому ноги. Виходячи із вищенаведеного, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу якою відмовити в обранні ОСОБА_14 запобіжного заходу.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 23.03.2020 року, оскільки захиснику про повний текст ухвали стало відомо лише 06.04.2020 року з ЄДРСР, а тому вважає пропущений строк на оскарження з поважних причин.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити, апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення.

Підозрюваний та його захисники підтримали скаргу адвоката ОСОБА_7 та висловили заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора. Також висловили прохання застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно ст. 117 КПК України підлягає задоволенню, з урахуванням отримання повного тексту судового рішення стороною захисту, а отже встановлення поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги та, оскільки висновки слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_9 підозри не оспорюються в апеляційних скаргах, вони не перевіряються апеляційною інстанцією.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею аргументована відмова у задоволенні клопотання слідчого і обрання ОСОБА_9 цілодобового домашнього арешту.

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та, застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використання електронних засобів контролю, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу з посиланням на те, що і більш м`який запобіжний захід може забезпечити ОСОБА_9 належну поведінку.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_9 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про не можливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Судова колегія наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_9 умов обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного виду запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_9 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом може переховуватись від органів досудового розслідування чи впливати на свідків не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З цього приводу, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст. 132, ч.3 ст. 184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Що стосується даних про особу підозрюваного, то слідчим суддею цілком слушно враховані позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_9 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений та має на утриманні дитину, що вказує на міцні соціальні зв`язки, наявність у останнього постійного місця проживання та позитивної характеристики, його стан здоров`я та перебування підозрюваного на лікарняному у зв`язку з переломом ноги, що свідчить про взяття слідчим суддею до уваги всіх обставин у їх сукупності.

З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, які є неспростованими при апеляційному розгляді, ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК може бути нівельований шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи прокурора не можуть бути розцінені в якості таких, що свідчать про необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оскільки змістовно лише повторюють клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

Що стосується апеляційної скарги сторони захисту, то колегія суддів зауважує, що зазначення останнім відсутності ризиків вже були предметом розгляду в суді першої інстанції та оцінені слідчим суддею, які суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими, а наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слушним.

Доводи захисника щодо позитивних відомостей відносно підозрюваного ОСОБА_9 враховані слідчим суддею і на думку судової колегії не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення слідчого судді.

Щодо поданих заяв про можливість передачі підозрюваного під особисту поруку депутатам Запорізької міської ради ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.176 КПК України особиста порука є одним із видів запобіжних заходів, порядок застосування особистої поруки регламентовано ст. 180 КПК.

За змістом ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.

Розглянувши подані заяви про взяття підозрюваного ОСОБА_9 на особисту поруку, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки такий запобіжний захід в межах вказаного кримінального провадження не буде достатнім для запобігання ризику, встановленого судом.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 є суспільно небезпечним діянням, який вкрай негативно впливає на суспільство в цілому, а застосований судом запобіжний захід є адекватним як тяжкості висунутої підозри, так і особі підозрюваного ОСОБА_9 .

З приводу доводів сторони захисту щодо неможливості застосування до ОСОБА_9 цілодобового домашнього арешту через перебування останнього на лікарняному внаслідок відкритого перелому ноги слід відмітити, що застосований запобіжний захід не може перешкодити ОСОБА_9 в отриманні медичної допомоги.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2020 року.

Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3