Провадження № 274/1384/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/461/20

І м е н е м У к р а ї н и
18.03.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1384/20 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з вищою інформаційно-технічною освітою, неодруженого, не працює, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі прокурора. . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 31 січня 2020 року близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні м`ясної ресторації «Чара», яка розташована у ТЦ «Оноре де Бальзак» по вул. Європейській, 26 в м. Бердичеві Житомирської області, помітив на барній стійці мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Base», належний ОСОБА_5 ..

В цей час та місці у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна та переконавшись у тому, що його дії будуть ніким не помічені, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Base», вартістю 226 грн. 37 коп., який був обладнаний сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 80 грн., на рахунку якої було 100 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 406 грн. 37 коп. та з місця вчинення злочину із викраденим майном зник.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

21 лютого 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (19.02.20) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 ОСОБА_5 , визначено, що шкоду потерпілій відшкодовано, претензій до обвинуваченого потерпіла не має, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди, потерпіла звернулася до суду з заявою з проханням затвердити угоду про примирення, вказала, що вони дійсно примирилися, просить призначити, визначене у угоді покарання.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового слідства та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 21 лютого 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Base», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; CD-диск з відеозаписом з камер спостереження в приміщенні ресторації "Чара", який приєднано до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.02.20 на мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Base» - скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1