1-289/2003
1-в/465/13/20
У Х В А Л А
Іменем України

16.01.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР "ЛОКПЛ" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

з участю прокурора ОСОБА_4

лікуючого лікаря- представника лікарні ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
В.о. генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар ОСОБА_5 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що згідно з постановою Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2003 року за вчинення суспільного-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом м. Дніпропетровська, де перебував з 29 липня 2003 року по 12 травня 2010 року. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2010 року ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру змінено з перебування у психіатричній лікарні з суворим наглядом на продовження лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом, у зв`язку з чим був переведений у Волинську обласну психіатричну лікарню № 2 смт. Олика, де перебував з 13 травня 2010 року по 06 жовтня 2011 року. Згідно з постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 серпня 2011 року хворому змінено примусові заходи медичного характеру із перебування у відділенні з посиленим наглядом на продовження лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом по місцю проживання, які неодноразово продовжувались Франківським районним судом м. Львова.

В судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр заяву підтримав та пояснив, що ОСОБА_3 хворіє хронічним психічним захворюванням, на даний час є небезпечний для оточуючих, конфліктує з медичним персоналом, критика до свого стану відсутня, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним наглядом.
Захисник в судовому засіданні заяву підтримав, з огляду на те, що в даний час ОСОБА_3 потребує продовження лікування, одночасно зазначивши, що в подальшому ОСОБА_3 можуть бути змінені примусові заходи медичного характеру на амбулаторне лікування в примусовому порядку за місцем проживання.
Прокурор в судовому засіданні просила заяву задоволити, продовжити застосування щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, з огляду на психічний стан ОСОБА_3
ОСОБА_3 приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з КНП ЛОР КПЛ, просив відпустити його додому.
Заслухавши думку прокурора, захисника, представника психіатричної лікарні, ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст. 514 КПК України продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів № 67 від 21 жовтня 2019 року на момент огляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді недоумства внаслідок епілепсії з частими судомними нападами, дисфоріями та сутінковими станами. У зв`язку з повною відсутністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, постійним ухилянням від вживання призначених ліків, періодичними агресивними спалахами та конфліктністю, за своїм психічним станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, думку інших учасників процесу, керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України Про психіатричну допомогу суд,-

у х в а л и в:
Заяву задоволити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районнийсуд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1