Справа № 333/1851/19
Провадження № 1-кп/333/113/20
ВИРОК

Іменем України
14 травня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002309 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скелька, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, працюючого електрогазозварником на Акціонерному Товаристві «Запорізький завод феросплавів», пенсіонера, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
09 червня 2018 року, у період часу з 21 год. 00 хв. до 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля домоволодіння № 103-а по вул. Миколи Ласточкіна в м. Запоріжжі, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, висловлюючись грубою нецензурною лайкою в бік потерпілого ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці металевий предмет, а саме: лом, наніс ним потерпілому ОСОБА_4 не менше одного удару в область тім`яної ділянки голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 968 від 27.07.2018 року струс головного мозку, рану в тім`яній ділянці зліва, наслідком загоєння якої є рубець, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення не визнав і суду пояснив, що 09.06.2018 року, приблизно о 18 год. 15 хв., він з дружиною вийшли на вулицю обривати вишню. Біля двору сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 стояли двоє раніше незнайомих йому чоловіків, які підійшли і почали обривати їхню вишню. Як з`ясувалося пізніше, одним з них був ОСОБА_4 . Він зробив їм зауваження. Потім з двору вийшов сусід ОСОБА_11 . Почався словесний конфлікт. Далі вийшла дружина сусіда ОСОБА_12 , сусідка ОСОБА_13 і його син ОСОБА_14 . Тривав словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 і ОСОБА_4 кинулися на його сина, але їх відтягли. Після цього вони зайшли до сусідки ОСОБА_13 , де пробули приблизно півгодини. Коли біля двору вже нікого не було, вони нарвали вишень і зайшли до себе у двір. У цей же день, десь о 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 пройшов понад двір через дорогу в сторону зупинки. Це зафіксовано відеокамерою. Хвилин через 7-8 ОСОБА_4 повернувся до вище вказаних сусідів. Піднявся напроти їх воріт. Хвилин через п`ять в сторону двора Лиходідів пройшов ОСОБА_15 з другом. Хвилин через 5-7 ОСОБА_4 підійшов до його паркану, не доходячи до воріт, і вдарив тричі по ньому. Це його припущення. Сам він не бачив, хто бив у паркан. Крім ОСОБА_4 , там нікого не було. На цей шум, хвилини через чотири, спочатку вийшов він до воріт, а потім і його син. Вони побачили як стоїть ОСОБА_4 біля двору і рве їх вишні. Син запитав у ОСОБА_4 , що йому потрібно, на що той відповів: «Вийди поговоримо, я тебе вишнями пригощу». Син взяв у нього ключ, відкрив хвіртку, вийшов і направився в сторону сусідів, метрів 2,5-3 від хвіртки, а він залишився у дворі. Йому звідти було все добре видно. Згодом вийшла і його дружина. Потім він з двору побачив як в сторону ОСОБА_4 і його сина йде ОСОБА_15 з другом. ОСОБА_15 , підійшовши, вдарив його сина кулаком по печінці, а ОСОБА_4 наніс сину удар кулаком збоку. В цей час він знаходився у дворі і бачив це через паркан. Потім до них підбігла його дружина. ОСОБА_4 зробив кидок через стегно, його дружина впала і вдарилась головою об асфальт. Коли він це побачив, вибіг з хвіртки, але по дорозі втратив тапок, який злетів під автомобіль, що стояв у дворі. Повернувшись у двір і надіваючи тапок, він побачив палицю з акації, міліметрів 30 товщиною, і взяв її. За допомогою цієї палиці вони закривали ворота. Нею він нікого не бив, лише махав. Бійка перейшла на в`їзд до їх воріт. Це видно на камері. Коли він вийшов за хвіртку, то побачив як ОСОБА_4 наклонив його сина і коліном правої ноги вдаряв по обличчю. Його син отримав перелом носової частини. Виходячи з палицею, він хотів захистити свою родину: налякати, а не нанести ударів. Бійка змістилася до дороги. В цей момент ОСОБА_4 побачив, що він йде з палицею. Потім ОСОБА_4 схопив його за палицю і зробив підсічку, внаслідок чого він упав. До нього підбіг ОСОБА_15 з невідомим і почали бити ногами і руками. При ударі він відпустив палицю, а ОСОБА_4 її забрав. Далі ОСОБА_15 з невідомим втекли в сторону зупинки. Після цього ОСОБА_4 нахилився, підняв срібний ланцюжок його сина і спокійно з палицею пішов в сторону двору Лиходідів. У останнього не було ніяких травм, його ніхто не бив. Конфлікт відбувався хвилин 20. Його син викликав швидку допомогу і поліцію. Їх оглянули і відвезли в П`яту міську лікарню. У дружини були гематоми на голові, руках і ногах, а у нього гематоми на руках і ногах, а від падіння подряпини на спині. Наносили йому удари ОСОБА_4 , ОСОБА_15 і невідомий. Швидка допомога під`їхала і до двору ОСОБА_16 , але у ОСОБА_4 ніяких травм не було. Не він, не його родина не наносили тілесних ушкоджень ОСОБА_4 і не намагалися їх нанести. Вилучений у ОСОБА_4 лом не його. Одяг він з ОСОБА_4 не зривав, все на ньому було ціле. Він, його дружина і син написали заяву до поліції з приводу вказаних вище подій. Обвинувачений цивільний позов, заявлений потерпілим, про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 26 200 грн. 00 коп. і моральної шкоди у розмірі 75 500 грн. 00 коп. не визнав у повному обсязі. Він не бачив на потерпілому такої дорогої футболки, як той зазначає в позові. Крім того, ніякої дружини ОСОБА_4 під час конфлікту не було.
Незважаючи не визнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 09.06.2018 року він зі своєю дружиною приїхав у гості до знайомого ОСОБА_17 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 20 год. 00 хв. до нього приїхав товариш ОСОБА_15 на своєму автомобілі. Він вийшов за двір до нього і вони спілкувалися. Під час спілкування ОСОБА_15 зірвав кілька вишень з дерева, що росло на вулиці. В цей час вийшли ОСОБА_18 , по черзі, і сказали, що це їхня вишня і рвати її не потрібно. Спочатку до них підійшов ОСОБА_19 , потім вийшла дружина обвинуваченого з відром і почала рвати вишні, ображаючи їх нецензурною лайкою. Він з ОСОБА_15 продовжував стояти, спілкуватися. Далі ОСОБА_15 відійшов до автомобіля, розмовляти по телефону, а його в цей час почали бити. Спочатку ОСОБА_19 його штовхав, потім ударив рукою у живіт, від чого він присів. Після цього ОСОБА_19 вдарив його ногою, попав у лікоть. Він оборонявся: іноді відштовхував, відходив, можливо відмахнув рукою. Коли він відмахувався, ОСОБА_14 не зачіпав і не бив. Дружина обвинуваченого, почала також до нього чіплятись, лізла до них. Він її відштовхував. Можливо вона падала, підскользнувшись. ОСОБА_15 у конфлікті участі не брав, до них не підходив. Під час конфлікту вони змістилися з дороги ближче до хвіртки ОСОБА_18 . Люди, які проходили повз них, відтягли від нього ОСОБА_20 і дружину обвинуваченого. Це були двоє чоловіків, яких він не знає. У цей момент ОСОБА_7 вийшов з хвіртки і одразу забіг у двір, а потім вибіг з ломом і ударив його ним по голові. ОСОБА_7 бив його ломом не один раз по голові попав один раз, інші удари були по спині і рукам. ОСОБА_7 , коли наносив удари, стояв і спереду, і збоку нього. Коли ОСОБА_7 ударив його по голові, то стояв навпроти нього. У той час як ОСОБА_7 хотів завдати йому наступний удар, він схопив лом і намагався його вирвати, потім вони разом впали. В цей час він зміг забрати у ОСОБА_7 лом. Далі він викликав швидку медичну допомогу. Раніше з обвинуваченим він знайомий не був. У їх сусідів з ними були конфлікти за межу землі, були суди з цього приводу. ОСОБА_7 бачив, що вони виходили з цього сусідського двору. Удар по голові ОСОБА_7 наніс йому металевим ломом, розміром приблизно пів метра. Спочатку лікарі швидкої медичної допомоги зашили йому рану, після чого йому трохи було легше і його відпустили додому. Вранці йому стало погано і він звернувся до лікарні. Він лікувався в Запорізькій обласній лікарні 23 дні. Потім його направили на лікування в санаторій, у подальшому він лікувався у Центральній районній лікарні. Під час зазначених подій йому розірвали футболку. Його дружина на той час була вагітна і знаходилась у дворі, він попросив її не виходити. ОСОБА_15 бачив вказані події, але злякався, тому не втручався. Цивільний позов потерпілий підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги. Моральна шкода виразилася, зокрема, в тому, що він почав сваритися із дружиною через нервування з приводу судів і слідчих дій, після чого їх стосунки погіршилися, та вони зараз не разом. Також просив суд покарати обвинуваченого суворо.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що обвинувачений є її сусідом, вони проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 це її знайомий. 09.06.2018 року ОСОБА_4 з вагітною дружиною приїхали до них в гості. Вони пили чай у дворі. Через деякий час, приблизно о 21 год. 00 хв. до ОСОБА_4 приїхав знайомий ОСОБА_15 . Потерпілий до нього вийшов, а вони пішли у дім, щоб вкласти дитину спати. Вікна були відкриті. Вони почули крики, шум. Вона з чоловіком вибігли, а дружина ОСОБА_4 залишилася у будинку. Коли вони вибігли, то побачили конфлікт між ОСОБА_18 обвинуваченим, його сином, дружиною, та ОСОБА_4 . Вона бачила як ОСОБА_19 рукою вдарив ОСОБА_4 . У цей момент до них підбігла дружина обвинуваченого, почала кидатися на ОСОБА_4 , дряпати йому обличчя. ОСОБА_4 намагався відсовувати її рукою. Вона не бачила, щоб потерпілий когось бив, він лише захищався. Коли ОСОБА_22 побіг за свій паркан за ломом, повз проходили два хлопця і почали розтягувати їх. Але коли ОСОБА_7 вийшов з ломом, ті хлопці втекли. Вона їх не знає. Вона бачила, що, коли дружина обвинуваченого тримала ОСОБА_4 за руки, ОСОБА_7 почав завдавати удари ломом. Вона бачила як ОСОБА_7 замахнувся і вдарив ОСОБА_4 ломом по голові. Між ними і місцем, де відбувався конфлікт, було метрів сім. У момент нанесення удару ломом по голові вона з чоловіком знаходилися на дорозі біля свого двору. Вона тримала свого чоловіка, щоб він не пішов туди. Після вказаних подій, коли ОСОБА_4 прийшов до них, то він вже був з ломом, обличчя було в крові. Лом був довжиною приблизно 50-60 см. Вона не бачила, щоб хтось, крім них і ОСОБА_15 , спостерігав за конфліктом. ОСОБА_7 неодноразово конфліктував з усіма сусідами, кидався з ломом.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що обвинувачений є його сусідом, а потерпілий другом. У червні 2018 року, точної дати він не пам`ятає, до нього приїхав ОСОБА_4 з дружиною. Потім до ОСОБА_4 приїхав друг і він вийшов до нього. Через деякий час, приблизно о 21 год. 00 хв., вони почули крики на вулиці. Коли вони вийшли за двір, то побачили як сусіди б`ють ОСОБА_4 . Все відбувалося перед двором ОСОБА_18 . Крім ОСОБА_23 , його дружини і сина, ОСОБА_4 , були ще два хлопці, які намагалися їх розборонити, а потім втекли. Він їх не знає, вони не місцеві. ОСОБА_15 стояв осторонь біля автомобіля. Точно він не пам`ятає, хто кому наносив удари. Спочатку начебто ОСОБА_19 наносив ОСОБА_4 удари руками і ногами. ОСОБА_4 захищався, закривався руками. ОСОБА_7 забіг до себе у двір і взяв лом, який стояв у нього біля паркану. Він вже бачив раніше цей лом у обвинуваченого. ОСОБА_7 завдав удар ломом ОСОБА_4 по голові. Було два або три удари. Куди були удари, крім голови, він не пам`ятає. Чи тримав в цей момент хтось ОСОБА_4 , він не пам`ятає. Після цього ОСОБА_4 з ломом і в крові підійшов до них, і вони викликали швидку допомогу. Як ОСОБА_4 забрав лом, він не бачив. Під час конфлікту, крім нього і його дружини, ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 і ще двох невідомих хлопців, нікого не було. Вони спостерігали за конфліктом у себе перед двором, виходили до дороги. Дружина тримала його за руку, щоб він не ліз у бійку. У ОСОБА_7 постійно відбуваються з кимось конфлікти.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що з обвинуваченим він не знайомий, з потерпілим перебуває у дружніх відносинах. На початку літа 2018 року, приблизно о 21 год. 00 хв., він приїхав на автомобілі на вул. Миколи Ласточкіна у м. Запоріжжі до ОСОБА_4 . Біля двору під час його розмови з ОСОБА_4 він рвав вишні, що росли на вулиці. З сусідського двору вийшли обвинувачений, його дружина і син, і сказали, що це їхня вишня і рвати її не можна, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Відбувся словесний конфлікт. ОСОБА_14 ударив ОСОБА_4 рукою, а потім ногою. ОСОБА_7 забіг у двір, взяв лом і почав наносити ним удари ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 був навприсядки від ударів ОСОБА_14 , ОСОБА_7 вдарив його по голові ломом. Було два-чотири удари. Удари були хаотичні. Повз них проходили двоє чоловіків, які їх розтягували. Конфлікт також бачили сусіди ОСОБА_21 і ОСОБА_11 . У фізичному конфлікті він участі не брав, у цей час він відійшов поговорити по телефону. За конфліктом він спостерігав на відстані приблизно 10-15 метрів, стоячи позаду ОСОБА_4 . Він підійшов до них, коли побачив кров у ОСОБА_4 . ОСОБА_7 постійно виражався нецензурною лайкою і всіх ображав. ОСОБА_4 не бив, намагався лише захиститися. Лом був довжиною 50-70 см.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що є сином обвинуваченого. 09.06.2018 року, приблизно о 18-00 чи 19-00 годині, він, знаходячись у будинку, почув крики на вулиці. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що там стоять ОСОБА_21 , ОСОБА_11 і ще декілька чоловік, раніше йому невідомих, і нецензурною лайкою ображають його батьків, які вийшли на вулицю рвати вишню. Відбувався словесний конфлікт. Згодом конфлікт вгамувався і всі розійшлись. Через деякий час, приблизно о 21 год. 00 хв., вони почули удар по паркану, ніби хтось намагався перелізти. Вони вийшли з батьком на вулицю. Біля паркану вони побачили ОСОБА_4 , який сказав йому: «Вийди я тебе вишнями пригощу». Коли він виходив, то побачив за спиною у ОСОБА_4 якийсь предмет. Метрів в 10 від них стояли два чоловіки, які після того, як він вийшов, направилися в його сторону, і один з них вдарив його в область печінки. ОСОБА_4 став хапати його за футболку і махати перед ним якимсь предметом. Це побачила його матір і стала їх рознімати. Почалася бійка. Його батько також почав заступатися за них. ОСОБА_4 зробив кидок через стегно і його матір впала головою на асфальт. Бійка перемістилась на проїзну частину. У ОСОБА_4 був металевий предмет, схожий на лом. ОСОБА_4 під час конфлікту ніяких тілесних ушкоджень не отримав, одяг на ньому був цілий. Був момент коли вони намагалися відібрати у ОСОБА_4 лом. В цей момент його батька повалили на спину, почали бити. Його батько нікому удари не наносив. Він також не наносив нікому ніяких ударів, а його матір нікого не хапала. Йому вдалося вирватися і він викликав поліцію і швидку допомогу. ОСОБА_4 , коли почув, що він викликав поліцію, забрав лом і пішов в сторону сусідів, а двоє інших чоловіків втекли. У його сім`ї постійно відбуваються побутові конфлікти з Лиходідами. Після вказаних подій у нього був струс мозку, синці і гематоми.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що обвинувачений є її чоловіком. 09.06.2018 року, приблизно о 18 год. 30 хв., вона з чоловіком вийшли рвати вишню. Біля двору стояв ОСОБА_4 з ОСОБА_15 і їли вишню. Згодом вийшли їхні сусіди ОСОБА_11 з дружиною. Вона сказала їм: «У вас всіх гостей чаєм лише пригощають, що вони голодні», на що ОСОБА_11 став висловлюватися нецензурною лайкою. У них відбувся словесний конфлікт. Її син, ОСОБА_14 , почувши конфлікт, вийшов на вулицю і зробив їм зауваження. Це все почула сусідка ОСОБА_13 і забрала їх до себе у двір. Через деякий час, коли все стихло, вони вийшли, нарвали вишню і зайшли до себе. Було десь початок дев`ятої години. ОСОБА_4 задів їх паркан ногами і сказав її сину: « ОСОБА_25 , я тебе вишнею пригощу». Її син вийшов, а вона вийшла слідом за ним. Там стояв ОСОБА_4 , а із-за дерев вийшов ОСОБА_15 і ще один хлопець. Вони вдарили її сина в область печінки. Вона підбігла до них з криками: «Що ви робите?». ОСОБА_4 схопив її за руки і кинув на асфальт. Вона трохи втратила свідомість. В цей час вискочив її чоловік на їх захист. Коли біг, він перечепився. Її чоловік намагався захистити сина, щоб ОСОБА_4 його не вдарив. Коли вона піднялася, вони були вже на проїзній частині, де їздить маршрутка. У ОСОБА_4 в руках була металева палка, якою він махав. Її чоловік лежав на асфальті, а ОСОБА_4 над ним нахилився з металевою палкою. Її чоловік намагався забрати цю палку. В цей час ОСОБА_15 бив її сина. Вони викликали швидку допомогу і поліцію. Потім ОСОБА_4 з цією металевою палкою побіг до Лиходідів, а ОСОБА_15 з невідомим втекли. Після подій у ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень не було. А після приїзду швидкої допомоги ОСОБА_4 вийшов з перемотаною головою, крові не було, він усміхався. Після вказаних подій їх відвезли до лікарні. У них з Лиходідами були неодноразові конфлікти, які провокували останні. Вже два-три роки у них з ними неприязні відносини. Ні вона, ні її син, ні чоловік нікому тілесні ушкодження не наносили, їх тримали за руки. Під час конфлікту були присутні ще ОСОБА_13 і ОСОБА_16 . ОСОБА_13 вийшла з двору, коли почула крики, вона знаходилася від них на відстані десь 100 метрів.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що обвинувачений є його сусідом. Безпосереднім свідком подій він не був. Він з дружиною приїхали додому лише наступного дня. Про все йому розповіли дочка ОСОБА_21 і зять ОСОБА_11 . Вони розповіли, що під час конфлікту Івченки вдарили ОСОБА_4 . З ОСОБА_18 у них останній рік конфліктні відносини. У 2017 році було кримінальне провадження з приводу того, що ОСОБА_14 вдарив його кулаком в обличчя. Був випадок, коли ОСОБА_14 побив його дружину, вона лежала у лікарні. Конфліктні ситуації виникали з різних причин.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила суду, що обвинувачений є її сусідом. Івченки дуже конфліктні люди. В той день її з чоловіком не було вдома. Зі слів доньки ОСОБА_21 і зятя ОСОБА_11 їй відомо, що ОСОБА_7 вдарив металевим прутом ОСОБА_4 . З ОСОБА_18 у них відбуваються постійні конфлікти.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що літом вона проживає у свого сина, який є сусідом обвинуваченого. Місяця три назад, цього року, ОСОБА_24 запросила її до себе додому попити чаю. Після цього, коли вони її проводжали і дійшли до хвіртки, їхні сусіди ОСОБА_16 і ще два чоловіки почали приставати до ОСОБА_18 . Вона заштовхала ОСОБА_18 назад у двір і сказала не виходити. Сама вона пішла додому. Через одну або дві години вона почула крики і вийшла. ОСОБА_28 стояла, тримаючись за голову. У неї на голові була шишка, руки і ноги були позбивані. ОСОБА_7 потирав бік. У ОСОБА_14 йшла кров з носа. Вона спитала, що сталося. Вони відповіли, що їх побили. Сусід ОСОБА_16 стояв біля хвіртки і посміхався. Приїхала поліція і швидка допомога. Івченків забрали до лікарні. Сам факт побиття, вона не бачила.
Крім показів потерпілого і свідків, судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 16.07.2018 року, встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_20 і ОСОБА_7 , які 09.06.2018 року, приблизно о 22-00 годині, по вул. Миколи Ласточкіна, 103, у м. Запоріжжі, спричинили тілесні ушкодження, а саме: розбили голову ломом.
Протоколом огляду від 09.07.2018 року та фототаблицями до нього встановлено, що 09.07.2018 року слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, провів огляд металевого лому, який добровільно для проведення слідчих дій надав ОСОБА_4 . В ході огляду встановлено, що даний лом вагою близько 3 кг, з чорного металу, довжиною близько 1 метра.
Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 968 від 27.07.2018 року встановлено, що струс головного мозку, рана в тім`яній ділянці зліва, наслідком загоєння якої є рубець у ОСОБА_4 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним (09.06.2018 року). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися не менш ніж від одного травматичного впливу. Взаєморозташування ОСОБА_4 і нападаючого (их) в момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки тіла для нанесення удару. Не виключено утворення виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 за обставин, на які він вказує. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 розташовані на ділянках тіла, доступних для власної руки. Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 внаслідок падіння з висоти власного зросту представляється малоймовірним.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2018 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 , в присутності понятих, біля будинку АДРЕСА_1 розповів про події, що мали місце 09.06.2018 року, близько 21-00 години, за вказаною вище адресою. Під час слідчої дії ОСОБА_4 пояснив, що в той день він приїхав разом зі своєю дружиною до знайомих, які мешкають в будинку АДРЕСА_1 . Приблизно о 21-00 годині до нього приїхав його знайомий і вони стояли з ним на вулиці. При цьому з дерева, яке росте біля двору, зірвали і з`їли декілька вишень. З сусіднього двору вийшла жінка, а за нею два чоловіка один з них старше, інший молодше, і почали кричати та висловлюватися грубою нецензурною лайкою, так як зірвали вишні з їх дерева. Жінка почала дряпатись, а чоловік, який старше забіг до свого двору і через декілька хвилин вибіг з ломом в руках, яким наніс не менше двох ударів в область голови. За допомогою понятого ОСОБА_4 показав механізм і локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень, взаємне розташування відносно один одного. Так, в момент удару вони знаходилися лицем до лиця на відстані не більше витягнутої руки. Удар був нанесений в ліву частину голови. Також ОСОБА_4 пояснив, що лом він потім забрав. Крім того, в ході нанесення ударів до них підбігли двоє чоловіків, які проходили повз, і намагалися їх розборонити. Після нанесення удару на його обличчі з`явилася кров. До зазначених подій ніяких тілесних пошкоджень у нього на тілі не було. Він нікому ударів не наносив.
Висновком судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 559/к від 10.12.2018 року встановлено, що згідно з висновком від 27.07.2018 року у ОСОБА_4 були виявлені наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, рубець в лівій тім`яній ділянці, який є наслідком загоєння рани. Зважаючи на морфологічні характеристики рани лінійної форми, довжиною 5-7 см за даними медичної карти стаціонарного хворого № 10508 Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, локалізацію розташування її в ділянці близького підлягання кісткової структури (що є характерним для механізму розсічення), клінічні прояви ушкодження головного мозку, дані тілесні ушкодження утворилися не менш ніж від однієї дії тупого предмету продовгуватої форми в ліву тім`яну ділянку голови. Згідно з копією протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом наданим на CD-R диску від 19.10.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , останній зазначає, що незнайомі жінка та двоє чоловіків штовхали, старший чоловік наніс три удари ломом зверху вниз в ділянку спини (вказує на ділянку плечового поясу ліворуч ззаду), та один в ділянку голови ліворуч (лобово-скронево-тім`яну ділянку), від якого впав. Співставляючи локалізацію, кількість, характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , збіг з локалізацією зони травмування, кількістю травматичних впливів в ділянку голови та характером травмуючого предмету за його показами, експертна комісія вважає, що можливість їх виникнення таким чином як зазначає потерпілий не виключається. Будь-яких інших тілесних ушкоджень при судово-медичному огляді, який проводився через 48 днів, не виявлено, що може бути пов`язано з їх фізіологічним регресом (загоюванням) та в наданій медичній документації їх наявності не відображено. Покази потерпілого ОСОБА_4 щодо нанесення травматичних впливів поза межами голови у вигляді тілесних ушкоджень не відобразились, відповідно механізм їх утворення з судово-медичної точки зору не може бути оцінений.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2018 року встановлено, що свідок ОСОБА_21 , в присутності понятих, біля будинку № 103 по вул. Миколи Ласточкіна у м. Запоріжжі розповіла про події, що мали місце 09.06.2018 року, близько 21-00 години, за вказаною вище адресою. Під час слідчої дії ОСОБА_21 пояснила, що до неї з її чоловіком приїхав ОСОБА_4 зі своєю дружиною. На тілі, зокрема, обличчю, у ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень не було. Згодом, ОСОБА_4 вийшов на вулицю до знайомого. Через деякий час вони з чоловіком почули конфлікт та вибігли на вулицю. Там вона побачила як їхній сусід ОСОБА_7 біжить за ОСОБА_4 із залізним ломом в руках. Далі ОСОБА_4 стала тримати ОСОБА_24 , а ОСОБА_7 наніс йому два удари ломом в область голови, після чого у ОСОБА_4 на обличчі з`явилася кров. В момент удару вони знаходилися обличчям один до одного на відстані не більше витягнутої руки. ОСОБА_29 стояв поруч. ОСОБА_4 в її присутності нікому ударів не наносив.
Висновком судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 558/к від 10.12.2018 року встановлено, що згідно з копією протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом наданим на CD-R диску від 19.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_30 , остання зазначає, що ОСОБА_31 утримувала ОСОБА_4 ззаду, а ОСОБА_7 , знаходячись обличчям до ОСОБА_4 , наніс йому два удари ломом зверху вниз в ділянку передньої частини голови, після чого у нього на обличчі з`явилася кров. Співставляючи локалізацію, характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , збіг з локалізацією зони травмування, характером травмуючого предмету за показами ОСОБА_30 , експертна комісія вважає, що можливість їх виникнення таким чином як зазначає свідок не виключається.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2018 року встановлено, що свідок ОСОБА_11 , в присутності понятих, біля будинку № 103 по вул. Миколи Ласточкіна у м. Запоріжжі розповів про події, що мали місце 09.06.2018 року, близько 21-00 години, за вказаною вище адресою. Під час слідчої дії ОСОБА_11 пояснив, що в той день до них приїхав ОСОБА_4 зі своєю дружиною. Згодом, ОСОБА_4 вийшов на вулицю до когось. Через хвилин 15 вони з ОСОБА_30 почули конфлікт та вибігли на вулицю, де побачили своїх сусідів ОСОБА_18 . ОСОБА_14 наніс один удар кулаком в область грудей ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 забіг до себе у двір та вибіг з ломом у руках, яким наніс не менш одного удару в область голови ОСОБА_4 , після чого у останнього на обличчі з`явилася кров. В момент удару вони знаходились стоячи обличчям один до одного. В яку частину голови був удар, не пам`ятає. ОСОБА_4 нікому ударів не наносив. Також до вищевказаного конфлікту на обличчі ОСОБА_4 тілесних пошкоджень не було.
Висновком судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 560/к від 11.12.2018 року встановлено, що згідно з копією протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом наданим на CD-R диску від 19.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 , останній зазначає, що ОСОБА_14 наносив удари руками, ногами ОСОБА_4 , в які ділянки тіла та кількість не пам`ятає, а ОСОБА_7 , знаходячись напроти, наніс йому не менше одного удару ломом по голові. Співставляючи локалізацію, кількість, характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , збіг з локалізацією зони травмування, кількістю травматичних впливів в ділянку голови та характером травмуючого предмету за показами ОСОБА_11 , експертна комісія вважає, що можливість їх виникнення таким чином як зазначає свідок не виключається. Будь-яких інших тілесних ушкоджень при судово-медичному огляді, який проводився через 48 днів, не виявлено, що може бути пов`язано з їх фізіологічним регресом (загоюванням) та в наданій медичній документації їх наявності не відображено. Покази свідка ОСОБА_11 щодо нанесення травматичних впливів поза межами голови у вигляді тілесних ушкоджень не відобразились, відповідно механізм їх утворення з судово-медичної точки зору не може бути оцінений.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2019 року встановлено, що свідок ОСОБА_15 , в присутності понятих, біля будинку № 103 по вул. Миколи Ласточкіна у м. Запоріжжі розповів про події, що мали місце влітку 2018 року за вказаною вище адресою. Під час слідчої дії ОСОБА_15 пояснив, що в той день він на своєму автомобілі приїхав до ОСОБА_4 до двору зазначеного будинку. З ОСОБА_4 він стояв біля двору і розмовляв. Під час розмови вони зірвали по вишні з дерева. В цей час з сусідського двору вибігло двоє чоловіків та жінка, які висловлювалися грубою нецензурною лайкою. Далі чоловік, який був молодше, підбіг до ОСОБА_4 та наніс йому удар кулаком руки в область грудей, від чого останній впав, та ще декілька ударів наніс в область тулубу ногою. В цей час він сидів в салоні свого автомобіля і все спостерігав. Після цього, чоловік, якому близько 50-60 років, повернувся до свого двору та через декілька секунд вибіг з залізним ломом в руках і, підбігши до ОСОБА_4 , відразу наніс йому удар даним предметом в область голови. В момент удару ОСОБА_4 піднімався з землі та знаходився наприсядки. Перед зазначеними подіями у ОСОБА_4 на обличчі тілесних пошкоджень не було, а після нанесеного удару на обличчі з`явилася кров. ОСОБА_4 будь-яких ударів комусь не наносив.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 10508, виданої Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, встановлено, що ОСОБА_4 проходив лікування у зазначеній установі у період з 10.06.2018 року по 05.07.2018 року з діагнозом «Закрита ЧМТ, забій головного мозку, лікворо-гіпертензіонний, вестібуло-атаксичний, астенічний синдроми».
Речовим доказом по кримінальному провадженню, а саме: металевим ломом, що був добровільно виданий співробітникам поліції потерпілим ОСОБА_4 .
Судом, за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні досліджувався відеозапис. З відеофайлу з записом з камери відеоспостереження з домоволодіння ОСОБА_7 , встановлено, що о 21 год. 20 хв. з двору виходить чоловік ОСОБА_14 , через декілька секунд за ним виходить жінка ОСОБА_24 , а слідом чоловік ОСОБА_7 . ОСОБА_7 одразу забігає у ворота і через кілька секунд вибігає з якимось довгим предметом у руках, яким починає розмахувати. Початок конфлікту на відеозаписі не видно. Конфлікт триває приблизно 2 хвилини. У конфлікти приймали участь 6 осіб. Після закінчення бійки у ОСОБА_4 довгий предмет у руках, а ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 заходять до себе у двір. Суд не приймає до уваги даний відеозапис, оскільки якість його зображення погана та він не несе в собі доказового значення, через то, що на ньому зображено понад 6 осіб, побачити хто саме і кому наносить удари не виявляється можливим, через близьке розташування людей один до одного.
За клопотанням сторони захисту у судовому засіданні були оглянуті деякі матеріали кримінального провадження № 0001854 від 10.06.2018 року за заявами ОСОБА_14 , ОСОБА_24 і ОСОБА_7 щодо заподіяння їм тілесних ушкоджень. Так, з рапорту чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, судом встановлено, що 09.06.2018 року о 21:26 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.06.2018 року о 21:25 за адресою: АДРЕСА_1 , четверо невідомих побили батьків металевою трубою. На зазначений виклик патрульні прибули о 21 год. 36 хв. Їх зустріли ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , які повідомили, що в них з друзями сусідів виник конфлікт, а саме з ОСОБА_4 . Учасникам події було викликано ШМД 306, яка забрала ОСОБА_4 до обласної лікарні, а ШМД 308 забрала ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 до П`ятої міської лікарні. З рапорту чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, судом встановлено, що 11.06.2018 року о 10-46 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.06.2018 року о 10-45 звернувся ОСОБА_4 , який хоче дізнатися як йде його справа і просить, щоб з ним зв`язалися з поліції. Із відповідних протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, встановлено, що ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 09.06.2018 року звернулися до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області із заявами щодо нанесення їм тілесних ушкоджень за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з висновками судово-медичних експертиз у ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 були виявлені тілесні пошкодження, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Постановою про закриття кримінального провадження від 13.05.2019 року встановлено, що кримінальне провадження № 0001854 від 10.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_7 .
У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.
Версія обвинуваченого, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а лише намагався відвернути напад і захистити свою родину від протиправного посягання з боку потерпілого, ОСОБА_15 і ще однієї особи, спростовуються показами допитаних у судовому засіданні потерпілого, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , висновками судово-медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого і свідків, речовим доказом, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Так, показання потерпілого ОСОБА_4 , зокрема, про те, що ОСОБА_7 вийшов з хвіртки і одразу забіг у двір, а потім вибіг з ломом, яким став наносити йому удари ударив його по голові, спині і рукам, а коли той хотів завдати йому наступний удар, він схопив лом і намагався його вирвати, після чого вони разом впали і в цей час він зміг забрати у ОСОБА_7 лом, які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_21 , зокрема, про те, що вона бачила як ОСОБА_7 замахнувся і вдарив ОСОБА_4 ломом по голові, а після вказаних подій, коли ОСОБА_4 прийшов до них, то він вже був з ломом, обличчя було в крові; з показаннями свідка ОСОБА_11 , зокрема, про те, що ОСОБА_7 забіг до себе у двір і взяв лом, який стояв у нього біля паркану, яким завдав удар ОСОБА_4 по голові, було два або три удари, куди ще, окрім голови, він не пам`ятає, а після цього ОСОБА_4 з ломом і в крові підійшов до них; з показаннями свідка ОСОБА_15 , зокрема, про те, що ОСОБА_7 забіг у двір, взяв лом і почав наносити ним удари ОСОБА_4 , а коли останній був навприсядки від ударів ОСОБА_14 , ОСОБА_7 вдарив його по голові ломом, всього було два-чотири удари; суд вважає ці докази несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема з висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 968 від 27.07.2018 року, з яких встановлено, що струс головного мозку, рана в тім`яній ділянці зліва, наслідком загоєння якої є рубець у ОСОБА_4 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і утворилися від дії тупих предметів і не менш ніж від одного травматичного впливу; висновками судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 559/к від 10.12.2018 року, з яких встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися не менш ніж від однієї дії тупого предмету продовгуватої форми в ліву тім`яну ділянку голови і могли виникнути таким чином як зазначає потерпілий під час проведення слідчого експерименту 19.10.2018 року; висновками судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 558/к від 10.12.2018 року, з яких встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути таким чином як зазначає свідок ОСОБА_30 під час проведення слідчого експерименту 19.10.2018 року; висновками судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 560/к від 11.12.2018 року з яких встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути таким чином як зазначає свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 19.10.2018 року; свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_24 про те, що у потерпілого ОСОБА_4 в руках була металева палка, схожа на лом, якою він махав, оскільки вони суперечать зібраним у ході судового розгляду доказам, зокрема, показам самого обвинуваченого.
Також суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_24 про те, що у ОСОБА_4 після конфлікту ніяких тілесних ушкоджень не було, оскільки, вони суперечать зібраним у ході судового розгляду доказам, зокрема, показанням свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , які бачили кров на обличчі ОСОБА_4 одразу після нанесення останньому ОСОБА_7 удару ломом по голові, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 10508, виданої Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, з якої встановлено, що ОСОБА_4 проходив лікування у зазначеній установі у період з 10.06.2018 року по 05.07.2018 року з діагнозом «Закрита ЧМТ, забій головного мозку, лікворо-гіпертензіонний, вестібуло-атаксичний, астенічний синдроми», висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 968 від 27.07.2018 року. Крім того, сама свідок ОСОБА_24 хоч і пояснювала, що не бачила крові на обличчі ОСОБА_4 , водночас, зазначила, що після приїзду швидкої допомоги ОСОБА_4 вийшов з перемотаною головою.
Таким чином, показання потерпілого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також показанням допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ вини обвинуваченого і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
Посилання захисника обвинуваченого на відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з огляду на те, що останній перебував в стані необхідної оборони, вважаючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_15 і ще один невідомий чоловік напав на його родину, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Так, згідно зі ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього підстави. Така підстава, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України характеризується двома елементами: вчинення особою суспільно-небезпечного посягання та необхідністю його негайного відвернення або припинення.
В основі розмежування умисного заподіяння тілесних ушкоджень та умисного заподіяння тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони перебуває мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
Під час судового розгляду не було встановлено, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_7 або членів його сім`ї, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні шкоди ОСОБА_4 . За встановлених у судовому засіданні обставинах вчинення кримінального правопорушення, не знайшло підтвердження наявність в діях потерпілого акту суспільно небезпечного посягання на життя чи здоров`я обвинуваченого і членів його сім`ї. При цьому співвідношення дій потерпілого та протидії обвинуваченого не можуть бути визнані відповідними захисту від небезпечності посягання, оскільки не були спрямовані на відвернення нападу та захисту, а були обумовленні бажанням обвинуваченого спричинити шкоду потерпілому у вигляді тілесних ушкоджень.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_7 не перебував в стані оборони, заподіюючи тілесні ушкодження ОСОБА_4 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, думку потерпілого з приводу призначення покарання, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, соціальні зв`язки одружений, на його утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно працює, є особою, яка досягла пенсійного віку. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.
У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, матеріальний стан, а також те, що він є особою, яка досягла пенсійного віку, його відношення до скоєного, конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання та є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
По справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 26 200 грн. 00 коп. і моральної шкоди у розмірі 75 500 грн. 00 коп.
Зазначений цивільний позов обвинувачений не визнав і надав суду відзив, у якому вказав, що мети на нанесення тілесних ушкоджень у нього не було, він намагався усунути небезпеку, що безпосередньо загрожувала його родині. ОСОБА_4 ні разу не згадував під час досудового розслідування про пошкодження 09.06.2018 року його майна. Потерпілим не надано доказів того, що саме лікарем рекомендовано проведення масажу внаслідок ушкодження тім`яної ділянки голови. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди обвинувачений також вважає безпідставними.
Положеннями ч. 1 ст. 129 КПК встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Зі змісту цивільного позову потерпілого вбачається, що він просить суд стягнути з обвинуваченого грошові кошти у розмірі 26 200 грн. 00 коп., які складаються з вартості курсів лікувального масажу у розмірі 21 700 грн. 00 коп. і вартості пошкодженої при нанесенні йому тілесних ушкоджень футболки у розмірі 4 500 грн. 00 коп.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 10508, виданої Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, встановлено, що ОСОБА_4 було рекомендовано спостереження і лікування у невролога за місцем проживання, санаторно-курортне лікування в санаторіях неврологічного профілю. На підтвердження витрат на проходження курсів лікувального масажу потерпілим було надано копії товарних чеків, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_32 , дипломів ОСОБА_32 про здобуття останньої кваліфікації фельдшера і магістра фізичної реабілітації, сертифікату щодо проходження ОСОБА_33 спеціалізованого семінару за темою «Терапевтична локалізація».
Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок та рахунків про їх вартість.
Заявлені ОСОБА_4 вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з вартості курсів лікувального масажу, у розмірі 21 700 грн. 00 коп., суд вважає не доведеними, оскільки потерпілим не надано належних і допустимих доказів того, що йому було лікарем призначено проходження таких курсів масажу, у зв`язку із струсом головного мозку і раною в тім`яній ділянці зліва, заподіяних ОСОБА_7 . Потерпілим була надана суду виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 10508, в якій лікарем було рекомендовано ОСОБА_4 лише спостереження і лікування у невролога за місцем проживання, санаторно-курортне лікування в санаторіях неврологічного профілю.
На підтвердження витрат на придбання футболки Nike потерпілим було надано копію видаткової накладної № 143 від 01.06.2018 року. Однак, будь-яких інших доказів, які б підтвердили, що під час подій 09.06.2018 року саме ОСОБА_7 була пошкоджена вище зазначена футболка, потерпілим під час судового розгляду надано не було.
Тому з урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди.
Що стосується вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
На підставі ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Оцінюючи вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди, яка оцінена ним в загальній сумі 75 500 грн. 00 коп., суд виходить з характеру і обсягу фізичних страждань потерпілого, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, принципів виваженості та справедливості, враховує те, що потерпілий в результаті заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень поніс фізичні страждання, повинен був тривалий час лікуватися, поміняв звичний спосіб життя.
Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди частково, а саме стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 5 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 118, 128, 129, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_34 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Речовий доказ:
- металевий лом, який знаходиться в камері схову речових доказів Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Національної поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1