Провадження № 1-в/359/346/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» грудня 2019 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК-119 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борисполя у режимі відеоконференції клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, засудженого вироком Бородянського районного суду Київської області від 17.07.2015 залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.11.2015, за ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309, ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання відраховувати з 24.06.2015. Також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 24.06.2015 по 04.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :
Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Бориспільській виправній колонії № 119.

Засуджений звернувся до суду із заявою про застосування по відношенню до нього умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник БВК-119 в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечує.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та за весь період відбування покарання мав 5 стягнень протягом всього періоду відбування покарання, тому підстав для умовно-дострокового звільнення, передбачених ст. 81 КК України, немає.

Ознайомившись із думкою учасників провадження та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно, щоб засуджений відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З характеристик із місця відбування засудженим покарання вбачається, що ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 26.06.2015 року. Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відбуває покарання з 19.11.2015 року. За порушення вимог режиму відбування покарання мав 4 стягнення у 2015, 2016 та 2018 роках, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. Має 1 заохочення. 18.10.2018 року, був розглянутий на комісії стосовно застосування до нього ст. 81 КК України, і останньому було відмовлено, у зв`язку з тим, що мав недостатній ступінь виправлення та нестабільну лінію поведінки.

Також в матеріалах особової справи (а.с.118) міститься постанова про накладення стягнення від 24.10.2019 року, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_4 порушив локалізацію, за що йому оголошено догану.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є необґрунтованим.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволенні клопотання.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

СУДДЯ ОСОБА_1