Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 27.12.2019 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Боровичі Маневицького району Волинської області, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2019 року задоволено клопотання старшої слідчої СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 25 лютого 2020 року включно.

Постановлено строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 28 грудня 2019 року.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчої, врахував тяжкість вчиненого підозрюваним злочину та покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; те, що органами досудового розслідування не встановлено усі предмети та знаряддя вчинення злочину; обставини того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; чинити тиск та впливати на потерпілих і свідків.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшої слідчої щодо застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись на практику Європейського Суду, вважає, що слідчим суддею не було враховано доводів сторони захисту. Рішення слідчого судді базується на припустимих, а не на конкретних доказах, які б давали підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляцію підтримали та просили її задовольнити, прокурора та слідчого, які її заперечили, апеляційний суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчої.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 внесено відомості про вчинення ОСОБА_8 у Луцькому приміщенні поштових відправлень «MeestExpress» та «EuroPost» розбою, поєднаного із насильством, що виразився у здійсненні пострілу в ділянку голови потерпілого ОСОБА_11 (а.с.4).

28 грудня 2019 року ОСОБА_8 було затримано ; 29 грудня 2019 року оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України (а.с.5-6, 8-9).

Протоколами огляду місця події від 27.12.2019 року за участю понятих оглянуто місце вчинення розбійного нападу (а.с.33-35).

Потерпілий ОСОБА_11 у своїх поясненнях вказав, що підозрює у вчиненні розбійного нападу саме ОСОБА_8 , оскільки останній у 2018 році працював на посаді охоронця у приміщенні ТОВ «Європошта» та був обізнаний із системою операційної каси. Окрім того, зовнішні дані нападника, за словами останнього, вказують на особу ОСОБА_8 (а.с.37-38).

Потерпіла ОСОБА_12 у наданих пояснення розповіла про події 27.12.2019 року та підтвердила факт розбійного нападу невідомою їй особою із застосуванням насильства та використанням зброї у приміщенні ТОВ «Європошта» (а.с.39-40).

Аналізом відеозаписів із камер зовнішнього спостереження приміщення «Європошта» встановлено дії підозрюваного до, під час та після вчинення розбійного нападу, а також подальший маршрут руху власним автомобілем (а.с.55-63).

Згідно протоколів проведення обшуків за місцем безпосереднього проживання підозрюваного, гаражного приміщення на праві власності останнього та його автомобіля, виявлено і вилучено ряд речових доказів, а саме: зброю, патрони, гільзи, а також одяг із слідами бурого кольору, що ззовні схожі на кров (а.с.41-43,47-53).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Таким чином, вказані докази у їх сукупності повністю відтворюють реальну картину перебігу подій 27 грудня 2019 року та вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Як убачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Дані про особу ОСОБА_8 , на які посилається захисник у поданій апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.
За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі захисника - не знаходить.
Керуюсь ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суд Волинської області від 30 грудня 2019 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді