Справа № 162/91/20
Провадження № 1-кс/162/75/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року селище Любешів.
Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання власника арештованого майна у кримінальному провадженні № 0000032, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі по тексту КК),
встановив:
До Любешівського районного суду Волинської області 06 квітня 2020 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за частиною другою статті 286 КК з угодою про визнання винуватості, який на розгляд передано судді ОСОБА_1 .
Після повторного автоматизованого розподілу клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту рухомого майна, яке подано до суду 24 березня 2020 року, приєднано до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_2 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 04 лютого 2020 року приблизно о 09 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz Sprinter 412D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Р-14 в межах селища Любешів Волинської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та допустив наїзд на велосипедиста, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП "Любешівська ЦРЛ".
ОСОБА_3 є власником автомобіля марки "Mercedes-Benz Sprinter 412D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який 07 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_5 накладено арешт в межах кримінального провадження №0000032 за частиною другою статті 286 КК.
ОСОБА_3 вважає, що на даний час відпала потреба в арешті майна, оскільки необхідні слідчі дії та експертизи проведені, автомобіль він використовує для власних потреб в підприємницькій діяльності. Крім того, згаданий транспортний засіб знаходиться на зберіганні на відкритому майданчику, що матиме негативний вплив на його технічний стан. У кримінальному провадженні обвинуваченим є ОСОБА_4 , який повністю відшкодував потерпілому завдані збитки та підписав угоду про визнання винуватості. За таких обставин ОСОБА_3 просить частково скасувати накладений арешт на вищевказаний автомобіль, оскільки перестали існувати визначені в ухвалі слідчого судді ризики втрати чи будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Прокурор також не з`явився на розгляд клопотання.
На підставі частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Вивчивши клопотання, подані до нього матеріали, проаналізувавши законодавство, суд доходить наступних висновків.
У відповідності до статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частин першої, другої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з частиною четвертою статті 173 КПК у разі задоволення клопотання суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до частин першої, другої статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

При вирішенні клопотання суд враховує, що власник майна не вчинив жодних винних дій, що на момент розгляду клопотання досудове розсування у справі завершено: разом з обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 за частиною другою статті 286 КК подано угоду про визнання винуватості. Також береться до уваги обґрунтування клопотання, зокрема, що ОСОБА_3 використовує автомобіль у підприємницькій діяльності.
Таким чином, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту на належний йому транспортний засіб "Mercedes-Benz Sprinter 412D", реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Керуючись статтями 98, 100, 131, 170, 174 КПК, суд
постановив:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 07 лютого 2020 року, у частині позбавлення ОСОБА_3 права користування автомобілем "Mercedes-Benz Sprinter 412D", реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Автомобіль "Mercedes-Benz Sprinter 412D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_3 на відповідальне зберігання до вирішення кримінального провадження № 0000032.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Суддя ОСОБА_1