ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/667/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: продовження строку тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря: - ОСОБА_5 ,

прокурора: - ОСОБА_6 ,

захисника: - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 0000040 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нижні Сірогози, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 січня 2020 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, за наступних обставин.

Так, 25.01.2019 року близько 20 години 15 хвилин ОСОБА_10 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, діючи відповідно до раніше розробленого і погодженого плану з ОСОБА_8 , через незачинені вхідні двері проник до буд. АДРЕСА_3 , де вчинив напад на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднаний із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке супроводжувалось зв`язуванням рук та ніг пластиковими стяжками, шпагатом, вставлянні кляпу в ротову порожнину та нанесенням ударів руками і ногами в область голови та тулуба потерпілих, а також поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось у демонстрації предметів, схожих на автоматичну вогнепальну зброю та пістолет, приведенні їх у готовність до пострілу, направленні в сторону потерпілих, висловленні намірів позбавлення їх життя та вимоги видати горові кошти та цінне майно.

ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходився поблизу домоволодіння ОСОБА_14 і забезпечував безперешкодне вчинення злочину останніми, з метою своєчасного попередження останніх за допомогою рацій у разі прибуття сторонніх осіб.

Під час нападу ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, заволоділи майном потерпілих, а саме мобільним телефоном марки «Samsung» Galaxy А7 вартістю 2966 гривень 67 коп., мобільним телефоном марки Iphone 7+ на 256 Gb вартістю 13500 гривень, мобільним телефоном марки Iphone 7+ на 128 Gb вартістю 13537 гривень 50 коп., грошовими коштами в сумі 180 000 гривень. 49750 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1 382 379,77 гривень), ювелірними виробами: ланцюжком жіночим із золота 585 проби довжиною 40-45 см, вагою 2 грами вартістю 1311 гривень, ланцюжком жіночим із золота 585 проби довжиною 40-45 см, вагою З грами вартістю 1966 гривень 50 коп., ланцюжком жіночим із золота 585 проби довжиною 40-45 см, вагою 5 грам вартістю 3277 гривень 50 коп., двома обручальними каблучками із золота 585 проби, класичними, вагою 3 грами кожна вартістю 3933 гривень, кільцем жіночим із золота 585 проби із вставками з каміння зеленого кольору по центру та двома камінцями червоного кольору по бокам, вагою 2,5 грами вартістю 1638 гривень 75 коп., кільцем жіночим із золота 585 проби з камінням білого кольору по центру та по боках по одному червоному каменю, вагою 3 грами вартістю 1966 гривень 50 коп., кільцем жіночим із золота 585 проби з каміннями білого кольору в формі змійки, вагою 3 грами вартістю 1966 гривень 50 коп., браслетом жіночим із золота 585 проби вагою 5 грам вартістю 3277 гривень 50 коп., браслетом жіночим із золота 585 проби вагою 5 грам вартістю 3277 гривень 50 коп., ланцюжком із золота з підвіскою в формі кругу 585 проби вагою 15 грам вартістю 9832 гривень 50 коп., ланцюжком комбінованим з білого та жовтого золота 585 проби вагою 10 грам вартістю 6555 гривень, браслетом жіночим із золота 585 проби з камінням білого кольору (10 штук) вагою 10 грам вартістю 6555 гривень, браслетом жіночим із золота 585 проби з комбінованого білого та жовтого золота у вигляді ромбиків вагою 10 грам вартістю 6555 гривень, ланцюжком жіночим із золота 585 проби у формі шариків вагою 12 грам вартістю 7866 гривень, браслетом жіночим із золота 585 проби із застібкою шариками вагою 10 грам вартістю 6555 гривень, ланцюжком жіночим із золота 585 проби з кулоном в формі краплі, вагою 40 грам вартістю 26 220 гривень, кільцем жіночим із золота 585 проби з камінням фіанітами, вагою 4 грами вартістю 2622 гривень, кільцем жіночим із золота 585 проби, вагою 4 грами вартістю 2622 гривень, браслетом каучуковим із вставкою із золота 585 проби (вага золотої вставки 5 грамів) вартістю 3277 гривень 50 коп.. кільцем жіночим із золота 585 проби з камінням Александрит вагою 8 грамів вартістю 5244 гривень, кільцем жіночим із золота 585 проби в формі ромашки вагою 3 грами вартістю 2622 гривень, кільцем жіночим із золота 585 проби в формі квітки, вагою 4 грами вартістю 2622 гривень, мисливським нарізним карабіном «МКМ- 072СБ», кал. 7,62 мм, №КІМО 8910, пістолетом для відстрілу гумових куль Форт 14R. кал. 9 мм, № НОМЕР_1 , документами потерпілих, а саме: дипломом з додатком до нього Херсонського державного аграрного університету на ім`я ОСОБА_12 (агрономія код НОМЕР_2 рішення державної комісії 25.11.1998 року, спеціальність «Вчений агроном», виданий 27.11.1998 року, дипломом Одеського регіонального інституту державного управління національної академії при президенті України, на ім`я ОСОБА_12 , спеціальність «Державне управління», кваліфікація: магістр державного управління, виданий 28.02.2006 року, дипломом Новокаховського технікуму гідромеліорації, Механізації та електрифікації сільського господарства 1990 року на ім`я ОСОБА_12 , дипломом з додатком до нього Одеського політехнічного університету на ім`я ОСОБА_13 (дипломи з додатками бакалавра та молодшого спеціаліста), атестатом з додатком до нього Новопетрівської школи Нижньосірогозького р-ну Херсонської обл. на ім`я ОСОБА_13 , дипломом Херсонського політехнічного коледжу на ім`я ОСОБА_13 , свідоцтвом про народження ОСОБА_13 , ідентифікаційним кодом ОСОБА_13 , медичними довідками ОСОБА_13 довідками про щеплення ОСОБА_13 ,. трудовою книжкою ОСОБА_13 ... документами про навчання. для отримання водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_13 , державним актом на земельну ділянку та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, документами на землю ОСОБА_15 кадастровий номер: :03:025:0003 - 26,0692 га, :03:025:0005 - 8,69 га, документами на землю ОСОБА_11 кадастровий номер: :03:025:0006 - 34,76 га, :03:025:0011 - 8,6956 га, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку під будинком за адресою: АДРЕСА_3 та витягом про право власності на вищевказаний будинок, договором купівлі-продажу земельної ділянки під магазин кадастровий номер :01:017:0001, договором купівлі- продажу магазину, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12694883 від 29.11.2006 реєстраційний номер 12199760 тип об`єкта - магазин, державним актом на право власності на земельну ділянку 0,0214 га на ім`я ОСОБА_11 , договором на підключення електроенергії та трьохфазного лічильника на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . свідоцтвом про державну реєстрацію та свідоцтвом платника єдиного податку на ім`я ОСОБА_11 , карткою ПАТ КЬ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , сумкою дорожньою чорного кольору лаковою у формі саквояжу, сумкою спортивною чорного кольору із вставками камуфльованого окрасу, в результаті чого заподіяв потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, а саме на суму 1 704 146 гривень 69 коп.

Крім цього, під час нападу ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, заволоділи транспортним засобом Lexus RX200T синього кольор. д.н.з. НОМЕР_4 . 2017 року випуску, номер шасі, кузова, рами НОМЕР_5 , вартістю 50 000 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ становить 389 326.4 гривень), власником якого є ОСОБА_11 .

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області, звернулась до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 днів.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді зазначене клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 січня 2020 року, включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга обґрунтована про невідповідність висновків суду, зазначеним в судовому рішенні, фактичним обставинам провадження та допущення судом істотних порушень вимог КПК України.

На думку апелянта істотне порушення вимог КПК України виявилось в тому, що слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 поза межами строку досудового розслідування, оскільки строк досудового розслідування було продовжено до 10 листопада 2019 року, а що суперечить вимогам КПК України та практиці ЄСПЛ.

При цьому зазначає, що згідно ч.3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України не включається у строки, передбачені даною статтею. Однак, за наявності інших запобіжних заходів, встановлених ч.1, 2 ст.176 КПК України, лише строк тримання під вартою та строк домашнього арешту обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього переліку немає.

Крім того, на думку захисника, строк тримання під вартою при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження поза межами строку досудового розслідування, жодним процесуальним законом не визначений, а тому врахування його у строк досудового розслідування обов`язково призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою, що є неприпустимим.

Період тримання підозрюваного під вартою протягом часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, поза межами встановлених строків досудового розслідування не відповідає вимогам п.1 ст.5 Конвенції.

Також, апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що клопотання слідчого не містить обставин, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі взагалі відсутні посилання на будь які ризики, а зазначено лише докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовують підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих його злочинів.

Апелянт вказує і на необґрунтованість доказами підозра пред`явленої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також, апелянтом зазначається про те, що, як зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, докази обґрунтованості підозри ОСОБА_8 були встановлені в ухвалі Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2019 року, однак, на думку апелянта, вона ухвалена з істотним порушенням вимог КПК України.

Крім того, апелянт вказує і про не взяття до уваги судом належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі: його добровільне з`являвся до слідчого для отримання підозри, для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що вказує на недоведеність ризику того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Докази впливу ОСОБА_8 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки підозрюваний взагалі не знайомий з вказаними особами та непричетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, про продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 не належно враховані дані про його особу, а саме .наявність у нього захворювання на цукровий діабет та неможливість надання йому медичної допомоги в умовах СІЗО.

Також, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивні характеристики, на його утриманні перебуває матір пенсійного віку.

Заслухавши суддю - доповідача, підозрюваного та його захисників на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Слідчий суддя також має вирішити питання щодо можливості обрання альтернативного запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч.4, ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотання слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: - протоколом огляду місця події від 26.01.2019 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 ; протоколах допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , - протоколом обшуку автомобіля Мерседес Benz.ML550, д.н.з. НОМЕР_6 ; - протоколами впізнання речей з потерпілою ОСОБА_11 ,; - висновком товарознавчої експертизи № 1728-мт; - висновками судово-медичних експертиз № 21 та № 22; - протоколами впізнання за голосом, за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; - нншими матеріалами справи у їх сукупності.

Крім того, судом враховано, що під час досудового розслідування зібрані докази, достатні для складання обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, 16 жовтня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Херсонській області на підставі доручення прокурора про виконання вимог ст. 290 КПК України здійснено повідомлення потерпілим, підозрюваним та стороні захисту про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Перевіривши наведені висновки суду першої інстанції у відповідності з доводами апеляційної скарги захисника, колегія суддів, вважає їх вірними та обґрунтованими.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді даного клопотання та раніше вже була предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів є некоректними та неспроможними доводи апеляційної скарги про надання правової оцінки ухвалі колегії суддів Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2019 року, оскільки зазначена ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає, а тому вони розгляду не підлягають.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні ЄСПЛ від 14 березня 1984 року у справі "Феррарі-Браво проти Італії" зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

На даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час судового розгляду.

За вказаних обставин, непереконливими є доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 доказами кримінального провадження.

Що стосується висновку слідчого судді про подальше існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.п.3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Така практика Європейського суду з прав людини кореспондується із положеннями ст.178 КПК України, відповідно до якої, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, також враховуються:

-вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винувати у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

-вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

-наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

-репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

-майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

-дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

-розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з вказаними положеннями кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя повністю врахував всі дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме те, що він є особою раніше судимою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні відразу двох кримінальних тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а саме позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, обставини, вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, які вчинені з особливою зухвалістю, з корисних мотивів за попередньою змовою групою осіб із застосуванням фізичного насильства та використанням предмету схожого на вогнепальну зброю, особливо великий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наявність неприязних стосунків з потерпілими, а також те, що двоє осіб на даний час органом досудового розслідування не встановлені, сам підозрюваний ОСОБА_8 зареєстрований та фактично проживає в м. Запоріжжі, тобто поза межами розташування органу досудового розслідування, вказують на подальше існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, саме вказані фактичні обставини кримінального провадження, а не тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти ризикам встановленим слідчим суддею.

Посилання апелянта на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 , захворювання на цукровий діабет, знаходження на утриманні матері пенсійного віку, постійного місця проживання, не можуть бути визнані такими чинниками, які самі по собі зменшують встановлені у кримінальному провадженні ризики, та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, вищевказані обставини, в також те, що в умовах СІЗО підозрюваному ОСОБА_8 , у зв`язку з його захворюванням неможливо надати належну медичну допомогу не ,підтверджується матеріалами долученими до клопотання слідчого.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя дотримався принципу співмірності прав підозрюваного та необхідності охорони прав і інтересів суспільства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і ці ризики на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, не зменшилися, а доводи апеляційної скарги, які це заперечують, являються немотивованими.

Доведеність існування підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного у зв`язку з неможливістю закінчити досудове розслідування, також було предметом перевірки слідчого судді при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

16 жовтня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Херсонській області на підставі доручення прокурора про виконання вимог ст. 290 КПК України здійснено повідомлення потерпілим, підозрюваним та стороні захисту про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що ознайомлення підозрюваного та сторони захисту, закінчилось лише 16 грудня 2019 року, тобто уже після винесення оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Посилання апеляційної скарги захисника про те, що строк тримання підозрюваного під вартою продовжено поза межами строку досудового розслідування, колегія суддів визнає непереконливими, з огляду на те, що період, який має братись до уваги при визначенні тривалості кримінального провадження, починає перебіг з дня "пред`явлення особі обвинувачення" в автономному та фактичному значенні цього термін. Цей період закінчується днем встановлення обґрунтованого обвинувачення, або припинення провадження (рішення у справі "Федько проти України"). А тому, доводи сторони захисту з цього приводу, згідно положень ст. 197 КПК України, не заслуговують на увагу. При цьому колегія суддів враховує вимоги ч. 3 ст. 219 КПК України, за якими строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, згідно вимог ст. 290 КПК України не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України, атому продовження строку запобіжного заходу до 08 січня 2020 року, не є порушенням вимог КПК України.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення права підозрюваного на захист, права на свободу та особисту недоторканість, як про те вказує апелянт, колегією суддів не встановлено.

Інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, в тому числі про те, що на підозрюваного здійснюється тиск органами досудового розслідування, не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Таким чином при продовженні строку тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08 січня 2020 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2