Справа № 446/2057/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000457 від 07.10.2018 р., стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючий, раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5 ,
встановив :
ОСОБА_3 , 07 жовтня 2018 року, близько 15.00 год., знаходячись в господарстві своїх батьків, що за адресою: АДРЕСА_2 в ході словесного конфлікту, який виник з ОСОБА_5 , який також перебував в зазначеному господарстві, умисно наніс останньому кулаком правої руки декілька ударів в область голови та обличчя, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.
Отже, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 частково визнав свою вину та пояснив, що його мати тяжко хвора. Мати подзвонила йому та сказала, що її ображає ОСОБА_5 , який є спів житель його сестри, вони не доглядають за матір`ю, пригнічують її. В чому саме виражалася неповага до матері, він не знає, але мама завжди йому жаліється, плаче. Коли він запитав у потерпілого ОСОБА_5 , що він робить і має проти його батьків, ОСОБА_5 висловився проти нього, ОСОБА_3 , нецензурною лайкою та вкусив за палець, після чого він, ОСОБА_3 наніс йому удар.
Крім часткового визнання вини та показань обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні повністю підтверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_5 , він допомагав перебирати картоплю своїй цивільній дружині, побачив її брата, ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_3 сходу наніс йому удар кулаком, після чого у них виникла суперечка, яка продовжувалася нанесенням йому, ОСОБА_5 ударів ОСОБА_3 .. Зазначив, що він не живе разом з ОСОБА_6 , але в цей день вона просила його допомогти перенести картоплю. Спочатку відносини у них були нормальні, але згодом її мати почала виганяти його з подвір`я і ОСОБА_6 з хати, сказавши, щоб вони перебиралися на квартиру. З ОСОБА_3 він не перебуває в жодних відносинах. ОСОБА_3 наніс йому удари по лиці, ребрах.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання на підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті. Пояснив, що не був безпосереднім свідком нанесення ударів потерпілому, зазначив, що два місяці перед цим конфліктом, він прийшов додому і застав потерпілого ОСОБА_5 при сварці з його жінкою, він її обзивав, а він, з тих нервів підійшов до ОСОБА_5 і запитав, чого він чіпляється до його жінки, ОСОБА_5 йому грубо відповів, після чого він його вигнав, ОСОБА_5 не було близько двох місяців. Отже, сам інцидент він практично не бачив, а побачив вже як кров сочилася з вуха сина, в ОСОБА_5 була здерта шкірка з вуха. Зазначив, що потерпілий ОСОБА_5 у них інколи ночував, та ОСОБА_5 наробив йому капостей, проводку спалив, насос спалив до криниці.
Допитана у якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що після її операції вони привела до хати ОСОБА_5 , трохи пожили, а потім її мати почала виганяти ОСОБА_5 з хати і він вибрався. ОСОБА_5 лише приходив їй допомагати. Конфлікт почався у неділю, після церкви. В той день вона зателефонувала до ОСОБА_5 та попросила допомогти перебрати картоплю. Потім, коли вона сиділа біля хати, почула крики, прибігла і побачила брата ОСОБА_3 , який сидів на ОСОБА_5 і наносив йому удари. Коли побачила ту бійку, вона викликала поліцію. Після бійки ОСОБА_5 був весь в крові, була побита голова, у ОСОБА_3 вона ушкоджень не бачила. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 дуже агресивний, вживає наркотичні засоби.
Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема, висновком експерта № 70/2018 від 08.10.2018, щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме умисного нанесення легких тілесних ушкоджень. Такі дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, кваліфікується як злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 на диспансерному нагляді у психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується добре.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-
ухвалив :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1
Оригінал вироку.