Справа № 539/1272/20
Провадження № 1-кс/539/391/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лубни матеріали клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000561 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 року слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотання про накладення арешту на майно.

В клопотанні слідчий зазначив, що 29.04.2020р. приблизно о 12 год. невстановлені особи, зловживаючи довірою, шляхом обману, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , під приводом купівлі автомобіля від імені сина потерпілої, намагалися заволодіти грошовими коштами у сумі 5000 грн. та 800 доларів США, належними ОСОБА_5 , але з причин, що не залежали від їх волі, не змогли довести злочин до кінця, оскільки були виявлені працівниками поліції.

В ході допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що приблизно о 12 год. на її стаціонарний номер телефону зателефонувала невідома особа та представилася її сином та попросила позичити їй 5000 грн. та 800 доларів на покупку авто.

ОСОБА_5 погодилася та попросила перетелефонувати через 5 хвилин. Після чого остання зателефонувала своєму синові, котрий працює в поліції та останній вирушив на місце події.

Невідома особа перетелефонувала через 5 хвилин та вказала, що зараз до неї підійдуть його друзі та заберуть гроші.

Приблизно через 15 хвилин двоє невідомих осіб підійшли до домогосподарства потерпілої, представилися друзями її сина та попросили винести гроші. Після чого ОСОБА_5 пішла до будинку, взяла гроші та вийшла їм на зустріч, проте відмовилася віддавати гроші та попросила одного з двох невідомих осіб набрати її сина, щоб останній підтвердив, що їм дійсно необхідно передати гроші.

Невідома особа, зателефонувала зі свого мобільного телефону іншій невідомій особі та після чого передав слухавку потерпілій. Потерпіла взяла мобільний телефон та почала говорити, при цьому покинула територію двору та пішла у напрямку сусіднього будинку, де чекали працівники поліції. Двоє невідомих осіб пішли за нею та були зупинені працівниками поліції.

В ході проведення досудового розслідування встановлені особисті дані осіб, причетних до кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Київ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході отримання пояснень від останніх, останні вказали, що на початку квітня 2020 року вони через мессенджер «Телеграм» познайомилися з особою на ім`я ОСОБА_8 , який запропонував їм підробіток, а саме: їздити по Україні та забирати гроші у різних осіб. По факту виконаної роботи їм належало 10 % від отриманої суми. ОСОБА_8 також пояснив їм злочинну схему роботи.

Так, останні відвідали кілька населених пунктів України, де від осіб отримали в загальному 87800 грн. 10 % від отриманої суми залишили собі, решту через термінал самообслуговування перерахували на мобільний рахунок ОСОБА_8 за № НОМЕР_1 . Зв`язок з ОСОБА_8 підтримували за допомогою мобільних телефонів, куди їм приходили вказівки, що необхідно робити.

28.04.2020р. їм на мобільні додатки надійшли повідомлення, що необхідно їхати в м. Лубни, де потрібно буде виконати чергову «роботу».

29.04.2020. о 07 год. вини прибули у місто Лубни, де очікували подальших вказівок.

Приблизно о 12 год. їм надіслали адресу, куди необхідно було їхати, та вони замовивши таксі - приїхали на вказане місце.

Прибувши на місце та покликавши господарку будинку, останні представилися друзями її сина та попросили гроші. Проте були виявлені працівниками поліції.

30.04.2020р. ОСОБА_7 добровільно видав для огляду та вилучення мобільний телефон марки «Iphone X» ІМЕІ НОМЕР_2 .

Окрім цього, 30.04.2020 ОСОБА_6 видав для огляду та вилучення мобільний телефон марки «Iphone 7 plus» ІМЕІ НОМЕР_3 .

Вилучені речі визнано речовим доказом та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирська, 4, м. Лубни, Полтавської області.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучені: речі є знаряддям вчинення злочину, а також зберегли на собі слідову інформацію.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, конфіскацію майна як виду покарання, для збереження слідової інформації, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів, є потреба накладення арешту на вищезазначені речі.

Не застосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Слідчий прохає: накласти арешт на майно вилучене майно:

1) мобільний телефон марки «Iphone X» ІМЕІ НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 .

2) мобільний телефон марки «Iphone 7 plus» ІМЕІ НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , які поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирська, 4, м. Лубни, Полтавської області.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та просив його задовольнити.

Прокурор та володільці тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що вилучене під час огляду вищевказане майно, є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000561 від 29.04.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається, що вилучене майно має значення речового доказу для кримінального провадження.

Метою застосування арешту у даному випадку є досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, оскільки у вилучених телефонах можуть міститися записи, що мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000561 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.190 КК України - задовольнити.

В межах кримінального провадження №0000561 накласти арешт на майно:

1)мобільний телефон марки «Iphone X» ІМЕІ НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 ;

2)мобільний телефон марки «Iphone 7 plus» ІМЕІ НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 ,

яке передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирська, 4, м. Лубни, Полтавської області до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку

Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1