Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/810/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодноразово судимого,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 02 лютого 2020 року включено,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0001531 та № 0000879 відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

В суді першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження дії щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивую це тим, що ризики, наявність яких встановлено при їх обранні запобіжного заходу, не змінились.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 2 лютого 2020 року включно.
Своє рішення суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 вчинив серію злочинів проти власності, раніше був неодноразово судимий, злочини вчинив під час іспитового терміну.
При цьому врахував практику Європейського суду з прав людини, яка зазначає, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову, якою відносно її підзахисного обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що її підзахисний має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох батьків похилого віку, які важко хворіють, неповнолітню дитину.

Крім того, просить суд врахувати ту обставину, що при обранні мір запобіжного заходу у виді взяття під варту вперше, слідчий суддя не врахував обставину, що її підзахисний на момент скоєння злочину був наркозалежним, всі інкриміновані йому злочині скоїв, зв`язку з необхідністю вживання наркотичних засобів.

Після взяття під варту йому не було надано належної медичної допомоги в умовах ізоляції від суспільства, фактично до нього було застосовне нелюдське ставлення.

За таких обставин, наявності сім`ї, міцних соціальних зв`язків, позитивних характеризуючих даних, вважає, що міру запобіжного заходу необхідно змінити з тримання під вартою на інший альтернативний запобіжний захід, зокрема на домашній арешт.

З урахуванням даних обставин, на думку захисника, не слід було застосовувати такий суворий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Також суддя мав перевірити також обґрунтованість підозри на що вказує Європейський суд з прав людини в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року суд наголошуючи, що п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалось затримання та подальше тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу судді залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0001531 та № 0000879 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
На думку колегії суддів, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити злочини передбачені
ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, обвинувачення у якого їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Отже, суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , встановив наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, необхідно зазначити про особу ОСОБА_8 який офіційно не працює та не має постійного місця роботи, жодних заробітків, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив ряд злочинів під час іспитового строку, а тому ОСОБА_8 має нестійкі соціальні зв`язки, законного джерела доходів не має, як наслідок може вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційні доводи захисника стосовно того, що у ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки колегією суддів не може бути враховано, оскільки через брак коштів та не можливість своєю працею заробляти собі на життя останній вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
Твердження захисника про врахування обставини, що ОСОБА_8 на момент скоєння злочину був наркозалежним, як на підставу зміни запобіжного заходу, колегією суддів не може бути враховано оскільки зазначене обставина навпаки свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_8 . Крім того, належна медична допомога нарокзалежному може бути надана лікарями медичної частини установи попереднього ув`язнення.
Доводи сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень у вчиненні яких йому повідомлення про підозру, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у, протоколах допиту свідків; протоколах допиту потерпілого; протоколом слідчого експерименту, протоколах обшуків.

А тому, на думку колегії суддів у разі обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, це не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та надасть йому змогу вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останні за наявності місця проживання, дружини на утриманні жодним чином не завадило вчинити ряд злочинів під час іспитового терміну.
Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть їм змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року, якоюстосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 02 лютого 2020 року включено, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9 Ремез