Справа № 714/422/20
Провадження № 1-кп/714/65/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2020 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0000094 від 26.05.2020 року за обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не судимого
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, у ході досудового розслідування встановлено, що 25 травня 2020 року на березі ставка с.Банчени Герцаївського району Чернівецької області ОСОБА_3 знайшов паперовий згорток в середині якого був поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Далі ОСОБА_3 , переслідуючи умисну мету незаконного поводження з наркотичними засобами, для власного вжитку, без мети збуту, поклав даний згорток до кишені свого верхнього одягу. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 зберігав вказаний наркотичний засіб при собі, а саме в кишені своєї кофти до 26 травня 2020 року. В цей день під час складання адміністративних матеріалів відносно останнього та під час проведення його особистого одягу та огляду речей, працівниками поліції Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, був виявлений та вилучений вказаний паперовий згорток, в середині якого був поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 395-Х від 28.05.2020 року, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 14,944 г.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ознаками ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

29 травня 2020 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті даного злочину, шкода кримінальним правопорушенням не завдана, раніше не судимого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не знайдено. Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України та щодо узгодженого покарання за даною статтею у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ч.4 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (ч.3 ст.424 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, обвинуваченого та захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 29 травня 2020 року між останнім та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000094 від 26.05.2020 року і узгоджену сторонами міру покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, має постійне зареєстроване місце проживання, обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутністю потерпілих, заявленого цивільного позову та шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи в дохід держави в сумі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні та вісімдесят копійок).

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1