Справа № 592/8256/17
Провадження № 1-кп/592/75/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000102, відомості за яким 01.03.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької обл. , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , який працював на посаді головного державного інспектора митного поста Центральний Сумської митниці ДФС, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має вищу освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого: ОСОБА_7 , захисника: адвоката ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В :

Наказом Сумської митниці ДФС № 96-о від 03.02.2016 року ОСОБА_7 був переведений на посаду головного державного інспектора митного поста Суми-центральний Сумської митниці ДФС. Відповідно до п. 4 посадової інструкції головного державного інспектора митного поста Центральний Сумської митниці ДФС від 14.11.2016 року ОСОБА_7 був ознайомлений з відповідальністю, яку несе головний державний інспектор, згідно Кодексу законів про працю України, Законів України Про державну службу та Про запобігання корупції . Так, наприкінці 2015 року, у точно невстановлений в ході досудового розслідування день, ОСОБА_7 почав постійно користуватись транспортним засобом Audi ТТ , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску. Зазначеним автомобілем ОСОБА_7 користується і до теперішнього часу. Серед іншого, на початку 2017 року, згідно ст. 3 Закону України Про запобігання корупції , будучи суб`єктом декларування, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на подання до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції недостовірних відомостей щодо приховування повного переліку та вартості майна, яке перебуває у його володінні. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, перебуваючи 29.03.2017 року в приміщенні митного посту Центральний Сумської митниці ДФС за адресою: 40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, буд. 35, маючи всі необхідні умови та технічну можливість, в порушення ст. 46 Закону України Про запобігання корупції , зайшовши на офіційний веб-сайт Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_7 вніс недостовірну інформацію щодо переліку та вартості майна, яке перебувало у його володінні за 2016 рік, а саме: не зазначив відомості щодо використання ним автомобіля Audi ТТ , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, який офіційно зареєстрований на його сестру ОСОБА_13 . В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, з метою приховування вчиненого злочину, ОСОБА_7 не вжив заходів, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції , щодо подання упродовж семи днів суб`єктом декларування виправленої декларації. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 996 від 16.06.2017 року, вартість транспортного засобу Audi ТТ , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, могла становити 802400 грн. . Станом на грудень 2016 року один прожитковий мінімум доходів громадян для працездатних осіб складав 1600 грн. , що більше ніж у 501 раз перевищує його розмір по відношенню до суми 802400 грн. . Згідно примітки до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням. Згідно примітки до ст. 366-1 КК України, суб`єктами декларування є особи, які відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб. Зазначені протиправні дії ОСОБА_7 у кримінальному провадженні кваліфіковані за ст. 366-1 КК України. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними, протиправними діями, які виразились у поданні 29.03.2017 суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, передбаченої Законом України Про запобігання корупції , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, тобто декларування недостовірної інформації, а саме: подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України Про запобігання корупції (вхідний № 26711 від 01.08.2017 року) (а. п. 1 3, 9) .

10.06.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, із змісту якого вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження № 0000102 щодо ОСОБА_7 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у неподанні 29.03.2017 року суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, передбаченої Законом України Про запобігання корупції . Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, тобто декларування недостовірної інформації. Санкція ст. 366-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або позбавлення волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто у відповідності до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 366-1 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. ОСОБА_7 не заперечує проти закриття щодо нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку звільненням особи від кримінальної відповідальності, а саме: у зв`язку із закінченням строків давності. Враховуючи те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 вчинив злочин 29.03.2017 року, тобто минув трирічний строк, керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ст. 350 КПК України, він просив кримінальне провадження № 0000102 щодо ОСОБА_7 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (у зв`язку із закінченням строків давності) (вхідний № 23756 від 10.06.2020 року) (а. п. 232, 233) .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 просив суд задовольнити клопотання його захисника адвоката ОСОБА_12 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження у цій справі закрити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 просив суд задовольнити його клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження у цій справі закрити.

В судовому засіданні прокурор заступник начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури області ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 про звільнення його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, не заперечував проти закриття кримінального провадження у цій справі.

Вислухавши клопотання та думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 , думку обвинуваченого ОСОБА_7 , думку прокурора заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури області ОСОБА_9 , дослідивши та перевіривши долучені до кримінального провадження документи та копії документів, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Ст. 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності це передбачений КК України певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п. п. 1 5 ч. 1 ст. 49 КК України, є вчинення особою злочину невеликої або середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Віднесення злочину до певної групи за ступенем тяжкості, в свою чергу, визначається відповідною санкцією статті (частиною статті) КК України, за якою кваліфіковано вчинений даною особою злочин. В усіх випадках йдеться про вчинення злочину закінченого чи незакінченого, вчиненого одноосібно чи в співучасті. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається сприятливий сплив певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості. Для правильного обчислення строків давності необхідно визначити їх початковий і кінцевий моменти. Початковим днем, з якого обчислюється строк давності, є день, наступний за днем, коли злочин був вчинений. Іноді визначення цього дня викликає труднощі, проте закон і судова практика виробили у зв`язку з цим певні положення. Так, сплив строку давності для злочинів із матеріальним і формальним складом починається з дня завершення суспільно небезпечного діяння (дії або без діяльності) , передбаченого кримінальним законом. Строк давності у відношенні триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення дії або бездіяльності з волі або мимо волі особи (наприклад, з дня явки її із зізнанням, затримання тощо) , а у відношенні продовжуваних злочинів з дня вчинення останнього тотожного діяння з числа тих, що об`єднані єдиним злочинним умислом і складають продовжуваний злочин. Початком обчислення давнісних строків при попередній злочинній діяльності слід вважати день, коли були припинені або не вдалися підготовчі дії чи злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі винного. За співучасті початковим вважається день, у якому була завершена та роль, що виконував конкретний співучасник, а не день вчинення злочину виконавцем. Початковий момент строку давності обчислюється з першої секунди доби, яка настає після доби, протягом якої був вчинений злочин. Кінцевим моментом спливу диференційованих строків давності, що встановлені в п. п. 1 5 ст. 49 КК України й обчислюються повними роками, визнається остання секунда 24 години останньої доби відповідного року. Втім, сприятливим визнається лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінального провадження та навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх спливу. Отже, якщо строк давності сприятливо сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії кримінального процесу перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи. Сприятливим визнається такий сплив зазначених строків давності, за якого особа, що вчинила злочин, протягом цих строків виконала дві умови, взяті у своїй сукупності, а саме: 1) не ухилялася від слідства або суду та 2) не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину. Дотримання умов, передбачених ч. ч. 1 3 ст. 49 КК України є безумовною й імперативною підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Особа, яка підлягає імперативному та безумовному звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України це фізична, осудна особа, що досягла віку, з якого можливе притягнення її до кримінальної відповідальності та якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули передбачені ст. 49 КК України строки, за відсутності в її діянні ознак, передбачених ч. ч. 4 5 ст. 49 КК України. Для закриття справи за підставами, передбаченими ст. 49 КК України, необхідно встановити конкретну особу, яка вчинила певний злочин. З урахуванням її кримінальної біографії, встановленні того, чи вчинено злочин одноособово або групою осіб тощо, необхідно кваліфікувати злочин, вчинений даною особою; на підставі цього обчислити строк давності; встановити, чи не був перерваний цей строк вчиненням нового злочину тощо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та судимий не був, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або позбавлення волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме: з 29.03.2017 року минуло більше як три роки; враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом; враховуючи те, що за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, відтак суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду справи до ОСОБА_7 пред`явлений не був (а. п. 3) .

Кримінальним правопорушення матеріальної шкоди державним чи суспільним інтересам заподіяно не було (а. п. 3) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2017 року у справі № 591/1774/17, провадження № 1-кс/591/1829/17, в рамках кримінального провадженні № 0000102 на майно, вилучене 13.06.2017 року під час проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: - мобільний телефон Iphone, model A1332 EMC380B, IMEI: НОМЕР_3 із sim-картою мобільного оператора ПрАТ МТС Україна з номером НОМЕР_4 ; - мобільний телефон Nokia XpressMusic, серійний номер НОМЕР_5 із sim-картою мобільного оператора ПрАТ МТС Україна з номером НОМЕР_6 , слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (http://reyestr.court.gov.ua/Review/67303261) (а. п. 234 236) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2017 року у справі № 591/1774/17, провадження № 1-кс/591/1830/17, в рамках кримінального провадженні № 0000102 на майно, вилучене 13.06.2017 року під час проведення обшуку в приміщенні митного поста Центральний , розташованого за адресою: 40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, буд. 35, а саме: 1) речі, упаковані до пакету № 1: - документація щодо розмитнення транспортного засобу Wolkswagen Jetta, номер кузова НОМЕР_7 на 45 арк. ; - довідка про доходи та декларація про майно та витрати на 5 арк. ; - посадова інструкція інспектора митного поста Центральний ОСОБА_7 на 15 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/011640 на 9 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/013518 на 8 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/013483 на 4 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/000906 на 7 арк. ; 2) речі, упаковані до пакету № 2: - посвідчення про реєстрацію транспортних засобів з додатками, які оформляв співробітник митниці ОСОБА_7 , загальною кількістю 400 арк. , а саме: посвідчення № 0000591, № 0000599, № 0000769, № 0000788, № 0000787, № 0000780, № 0000910, № 0000909, № 0000908, № 0000745, № 0000753, № 0000913, № 0000899, № 0000903, № 0000606, № 0000596, № 0000580, № 0000700, № 0000688, № 0000686, № 0000626, № 0000732, № 0000958, № 0000959, № 0000636, № 0000957, № 0000598; 3) долучений до протоколу обшуку DVD-R диск, на якому зберігається електронна інформація митного поста Центральний , який був добровільно наданий співробітниками митного посту, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (http://reyestr.court.gov.ua/Review/67316386) (а. п. 237 239) .

Речові докази у справі відсутні (а. п. 3) .

Що стосується документально підтверджених процесуальних витрат у справі на залучення експерта, згідно довідці № 996 від 16.06.2017 року, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок, то суд дійшов наступного висновку (а. п. 5, 57 62) .

Згідно ч. 3 ст. 119 КПК України у разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого (засудженого) у разі постановлення обвинувального вироку суду. У разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності судові витрати з неї не стягуються.

Рекомендація Верховного Суду України щодо необхідності у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності при вирішенні судом питання про відшкодування судових (процесуальних) витрат (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року) має загальний характер і не означає, що ці витрати безумовно та обов`язково мають бути покладені саме на засудженого, оскільки обвинувального вироку у цьому разі не постановлялось.

Згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством судові витрати покладаються тільки на засуджених, а покладення судових витрат на осіб, які були звільнені судом від кримінальної відповідальності, щодо яких не ухвалювався обвинувальний вирок суду, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до кримінального процесуального закону та згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, судові витрати покладаються тільки на засуджених осіб.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України, висловленою в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.11.2015 року у справі № 5-2325км15 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/42939570, http://reyestr.court.gov.ua/Review/44565657, http://reyestr.court.gov.ua/Review/53657490) , в ухвалі Верховного Суду України від 17.05.2011 року у справі № 5-487км11 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/8785520, http://reyestr.court.gov.ua/Review/15968631) , в ухвалі Верховного Суду України від 17.05.2011 року у справі № 5-107км11 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/10296579, http://reyestr.court.gov.ua/Review/19564814) , в ухвалі Верховного Суду України від 10.05.2011 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/12080079) , в ухвалі Верховного Суду України від 12.04.2011 року у справі № 5-416км11 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/8684064, http://reyestr.court.gov.ua/Review/15119614) , в ухвалі Верховного Суду України від 07.09.2010 року у справі № 5-2999км10 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/11176468) , в ухвалі Верховного Суду України від 22.07.2010 року у справі № 5-2563км10 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/7832629, http://reyestr.court.gov.ua/Review/10655636) .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 996 від 16.06.2017 року, пов`язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок, слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При постановленні даної ухвали суд врахував правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, згідно якій звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду (http://reyestr.court.gov.ua/Review/85836398) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284 286, 369 372, 375, 376, КПК України; ст. ст. 12, 44, 49, 366-1 КК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 про звільнення його підзахисного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2017 року у справі № 591/1774/17, провадження № 1-кс/591/1829/17, в рамках кримінального провадженні № 0000102 на майно, вилучене 13.06.2017 року під час проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: - мобільний телефон Iphone, model A1332 EMC380B, IMEI: НОМЕР_3 із sim-картою мобільного оператора ПрАТ МТС Україна з номером НОМЕР_4 ; - мобільний телефон Nokia XpressMusic, серійний номер НОМЕР_5 із sim-картою мобільного оператора ПрАТ МТС Україна з номером НОМЕР_6 , скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2017 року у справі № 591/1774/17, провадження № 1-кс/591/1830/17, в рамках кримінального провадженні № 0000102 на майно, вилучене 13.06.2017 року під час проведення обшуку в приміщенні митного поста Центральний , розташованого за адресою: 40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, буд. 35, а саме: 1) речі, упаковані до пакету № 1: - документація щодо розмитнення транспортного засобу Wolkswagen Jetta, номер кузова НОМЕР_7 на 45 арк. ; - довідка про доходи та декларація про майно та витрати на 5 арк. ; - посадова інструкція інспектора митного поста Центральний ОСОБА_7 на 15 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/011640 на 9 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/013518 на 8 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/013483 на 4 арк. ; - заява про внесення змін до митної декларації № 805130000/2016/000906 на 7 арк. ; 2) речі, упаковані до пакету № 2: - посвідчення про реєстрацію транспортних засобів з додатками, які оформляв співробітник митниці ОСОБА_7 , загальною кількістю 400 арк. , а саме: посвідчення № 0000591, № 0000599, № 0000769, № 0000788, № 0000787, № 0000780, № 0000910, № 0000909, № 0000908, № 0000745, № 0000753, № 0000913, № 0000899, № 0000903, № 0000606, № 0000596, № 0000580, № 0000700, № 0000688, № 0000686, № 0000626, № 0000732, № 0000958, № 0000959, № 0000636, № 0000957, № 0000598; 3) долучений до протоколу обшуку DVD-R диск, на якому зберігається електронна інформація митного поста Центральний , який був добровільно наданий співробітниками митного посту, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 996 від 16.06.2017 року, пов`язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через суд, який ухвалив судове рішення, Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий: ОСОБА_1