БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/51/20
Справа № 356/207/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2020 Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000068 від 27.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, що надійшов до суду, 27.02.2020 о 03 годині 10 хвилин у ОСОБА_4 , який проходив повз територію Березанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Березанської міської ради за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Горького, 3, на якій знаходилась земельна ділянка із квітами та деревами, огороджена металевим парканом, виник умисел на таємне викрадення чужого майна для власного збагачення.
Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, через відчинені вхідні ворота пройшов на територію вказаної школи, де почав руками розхитувати 4 секції металевого паркану загальною вагою 100 кг, які в подальшому витягнув із землі та за декілька разів переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта ринкова вартість брухту чорного металу вагою 100 кг станом на 27.02.2020 становить 367,00 грн.
Своїми злочинними умисними діями, які виразилися в таємному викраденні майна (крадіжці), ОСОБА_4 спричинив Березанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 Березанської міської ради матеріальну шкоду на загальну суму 367,00 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
30.03.2020 між представником потерпілого у кримінальному провадженні Березанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Березанської міської ради - ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468-469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 примирились, представник потерпілого будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, цивільний позов заявляти відмовляється. Окрім того, сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Окрім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Представник органу пробації в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не відомі.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду про примирення з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вказала, що між нею та обвинуваченим укладена угода про примирення, з умовами якої вона погоджується та просить її затвердити.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення обвинуваченого з потерпілим, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 № 13 (далі постанова Пленуму ВССУ від 11.12.2015 № 13), при здійсненні кримінального провадження на підставі угод суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, положеннями інших нормативно-правових актів України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також враховувати практику Європейського суду з прав людини та висновки Верховного Суду України.
За змістом ч. 1 ст. 469 КПК України право ініціювати укладення угоди про примирення є виключним правом потерпілого та підозрюваного або обвинуваченого.
У відповідності до ч.2 ст.474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження суд має право затвердити угоду про примирення або відмовити у затвердженні такої угоди у разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У відповідності до п.п. 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи викладене вище, зважаючи на наявність укладеної між потерпілим і обвинуваченим угоди про примирення, першочергово саме питання про затвердження такої угоди має вирішуватись судом в порядку ст. 474 КПК України.
Окрім того, ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Враховуючи вказане, з метою реалізації завдань кримінального провадження, а також дотримання порядку, передбаченого статтями 468-475 КПК України, суд зазначає наступне.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (п. 2), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за
якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що
вона починається з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під
час дії якого вони настали або мали місце.
За загальним правилом дії закону про кримінальну відповідальність у часі, встановленим ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2 ст. 5 КК України).
Так, 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (далі Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018), яким внесено зміни до КК України, за змістом яких інкримінований ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, переведено в категорію кримінальних проступків, а санкцію за його вчинення у вигляді штрафу визначено в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На момент вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння та на момент укладення угоди про примирення, такі діяння останнього були кваліфіковані за ч.1ст.185КК України, як злочин середньої тяжкості, за вчинення якого якого було передбачене покарарання, поміж іншого, у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Так, відповідно до правил ч. 3 ст. 469 КПК України (в редакції Закону № 314-VII від 23.05.2013, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018), угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Прямих заборон для укладення та затвердження угоди про примирення зазначені норми не містять.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнає беззастережно, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.
Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Відтак, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце та він винен у його вчиненні, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами цієї угоди покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, що підлягає застосуванню з огляду на правила дії закону про кримінальну відповідальність в часі, встановлені ч. 1 ст. 4 КК України.
Враховуючи вказане, оскільки підстав для відмови у затвердженні угоди немає, повернення обвинувального акту та угоди про примирення прокуророві в порядку, встановленому п.п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 погіршуватиме становище обвинуваченого та порушить його право на захист, на розгляд справи упродовж розумного строку, а також порушуватиме права потерпілого, які примирилися та досягли згоди щодо обставин кримінального правопорушення.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Документи, надані стороною обвинувачення на підставі ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення експертизи, відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 314, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30.03.2020 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000068 від 27.02.2020, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 30.03.2020 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 20.01.2004, на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи, висновок експерта № 13-1/467 від 11.03.2020, в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 копійки.
Речові докази частини металевого паркану, передані представнику потерпілого ОСОБА_5 під відповідальне зберігання, - повернути власнику Березанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 Березанської міської ради.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1