ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1489/20 Справа № 178/670/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 03 березня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірська РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 03 березня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не конкретизовані та не в повній мірі викладені обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: які саме дії ОСОБА_7 слідчий вважає були направлені на створення даного пункту, при яких обставинах та в який час ОСОБА_7 придбав металобрухт загальною вагою 580 кг, який знаходився в автомобілі ГАЗ 330214 СПГ, державний номер НОМЕР_1 . Крім цього вказує, що в обвинувальному акті досудовим слідством не розкриті ознаки складу злочину інкримінованої йому статті, а саме прийому, схову та збуту металобрухту та не вказано, який саме здійснювався прийом металобрухту (побутовий чи промисловий), що був виявлений в автомобілі. Також, судом було встановлено, що обвинувальний акт стр. 1 і стр. 2 частково нечитабельні, що не дає суду можливості в повній мірі встановити фактичні обставини злочину, а ОСОБА_7 обмежується у праві знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують. Крім цього, зазначає, що досудовим слідством не в повному об`ємі встановлені дані про обвинуваченого як суб`єкта даного провадження, а саме місце проживання обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що направляючи обвинувальний акт до суду для розгляду прокурор виклав обставини, які вважав встановленими та доведеними, зазначив правову кваліфікацію з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення. Вказує, що суд першої інстанції вдався до оцінки обставин, зазначених в обвинувальному акті, чим вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового розгляду. Звертає увагу, що підготовче судове засідання проведено без захисника, що порушує права обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні під №0000130 щодо ОСОБА_7 апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
З пред`явленого обвинувачення слідує, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.
Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення та кваліфікації його дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.
Висновки суду на предмет недотримання вимог ст. 291 КПК України щодо не зазначення в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, які саме дії ОСОБА_7 слідчий вважає були направлені на створення даного пункту, при яких обставинах та в який час ОСОБА_7 придбав металобрухт загальною вагою 580 кг, який знаходився в автомобілі ГАЗ 330214 СПГ, державний номер НОМЕР_1 , який саме здійснювався прийом металобрухту (побутовий чи промисловий), що був виявлений в автомобілі, суд апеляційної інстанції вважає передчасними без врахування доводів сторони обвинувачення, до того ж ці обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Щодо посилань суду на те, що обвинувальний акт стр. 1 і стр. 2 частково нечитабельні, що не дає суду можливості в повній мірі встановити фактичні обставини злочину, апеляційний суд не розцінює як такі, що тягнуть за собою необхідність повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті зазначено, що обвинуваченим є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Новосибірська РФ, громадянин України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 анкетні відомості обвинуваченого вказані відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про дотримання процесуальних вимог.

Посилання в ухвалі суду на те, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних ОСОБА_7 , так як за зазначеним в обвинувальному акті місці проживання обвинувачений фактично не перебуває, встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 не надалось можливим, здійснити його привід до зали суду неможливо, не можуть бути визнані належним обґрунтуванням того, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.

Апеляційний суд зазначає, що неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання та нерозшук його протягом більше ніж року є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження, проте ця перешкода не може бути усунута шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки стадія досудового розслідування вже завершена, а прокурор, на відміну від суду, позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, направлені на встановлення місця знаходження обвинуваченого.

Суд першої інстанції залишив поза увагою положення ст. 335 КПК України про те, що у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4