Справа № 159/1612/17
Провадження № 1-кп/159/9/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 ,
обвинуваченої та цивільного відповідача ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 160 301 100 014 50 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівного, мешканки АДРЕСА_1 , гр. України, з освітою повною середньою, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не притягалась до кримінальної відповідальності,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_5 о 06 год. 16.07.16 р., керуючи технічно справним автомобілем марки «Ніссан», р. н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області від вул. Володимирської у напрямку м. Луцька, проїжджаючи перехрестя вул. вул. Варшавської Шевченка у м. Ковелі Волинської області, проявивши безпечність та неуважність, здійснила виїзд на вказане вище перехрестя на червоне світло світлофора, що забороняє рух автомобіля, де допустила зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_4 , 45 р. н., що рухався по вул. Шевченка від вул. Червоного Хреста у напрямку с. Волі Ковельської Ковельського району Волинської області на зелене світло світлофора. Після чого обвинувачена ОСОБА_5 залишила місце пригоди, не дочекавшись прибуття працівників поліції на місце вчинення дорожньо транспортної пригоди (далі ДТП). В результаті ДТП потерпілий як водій отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. У прямому причиновому зв`язку з виникненням вище вказаної ДТП знаходиться грубе порушення обвинуваченою ОСОБА_5 як водієм вимог п. п.: 2.3.б; 2.10. а, д; 8.7.3.е Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Так відповідно до вимог п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; відповідно до вимог п. 8.7.3.е ПДР України, червоний сигнал, у т. ч., миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; відповідно до вимог п. 2.10. а. д ПДР України, у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про ДТП орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції.

У судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй

кримінального правопорушення (злочину) не визнала; не визнала і цивільних позовів прокурора та потерпілого. Суду 26.05.20 р. показала, що у день події вона виявила, що немає харчування для її малолітньої дитини, і та плаче. Вона мала намір раніше поїхати за харчуванням для дитини, однак, проспала. Тому вона дуже рано вранці на автомобілі своєї матері свідка ОСОБА_7 виїхала у м. Ковель Волинської області по харчування для дитини. Керуючи автомобілем вона переймалась лише дитиною і нічим іншим. Коли вона проїхала міст по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області, то побачила, що на перехресті мигаючий сигнал світлофора. Вона мала намір повертати ліворуч на вул. Шевченка. Проїхавши світлофор, вона побачила, що на неї їде бус з вул. Шевченка, що на той час вже також був за світлофором. Щоб уникнути ДТП і щоб бус не в`їхав у неї, вона пришвидшилась. Який сигнал світлофора був у цей момент, вона не бачила. Сталась ДТП. Коли вона прийшла до тями, то на місці події була швидка допомога. Так як вона не отримала тілесних ушкоджень, то не потребувала меддопомоги. Вона трохи посиділа біля кафе, де їй надала води працівниця кафе, яка і викликала швидку допомогу; та поїхала додому. Поліції вона не дочекалась, так як її дитина потребувала харчування. Хто у кого в`їхав на перехресті, вона не знає. Чи вона повертала одночасно в момент пришвидшення, не пригадує. У автомобілі вона була одна. Інших автомобілів на перехресті вона не помітила. Після того як вона завезла дитині харчування, то відразу поїхала у лікарню, щоб дізнатись про стан здоров`я потерпілого. Її чоловік надав потерпілому матеріальну допомогу відразу після ДТП з власної ініціативи, так як вона йому про причетність до ДТП з потерпілим, не повідомляла.

Однак винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується як показаннями потерпілого, свідків, так і письмовими доказами, що зібрані у справі.

Так потерпілий суду показав, що вранці 16.07.16 р. він на своєму автомобілі із швидкістю біля 30 40 км/год. рухався по вул. Шевченка в м. Ковелі Волинської області до перехрестя з вул. Варшавською і мав намір їхати прямо. Він має значний водійський стаж. Для нього на світлофорі на перехресті сигнал світлофора був зелений постійно. Автомобіля обвинуваченої він не бачив, хоча на вулиці на той час вже було світло. Сонце по відношенню до його руху знаходилось зліва. Відчувши удар, він втратив свідомість та прийшов до тями лише через 2 год. у лікарні. Туди ж прибула і обвинувачена, яка, зі слів його дружини - свідка ОСОБА_8 - дала на його лікування 2 000 грн. Після ДТП йому, дійсно, телефонував свідок ОСОБА_9 з приводу того, що став свідком саме цієї ДТП. У зв`язку з отриманими під час ДТП травмами, він перебував на стацлікуванні біля місяця, а у подальшому біля 2 х міс. ще лікувався вдома; не міг повноцінно рухатись. В даний час стан свого здоров`я оцінює як незадовільний, так як попередньо він торгував на ринку та мав доход, а в даний час здоров`я після ДТП йому цього не дозволяє. Свій автомобіль він відремонтував та використовує за призначенням. Надані обвинуваченою 2 000 грн він врахував при закладенні цивільного позову. Свій цивільний позов підтримує у повному обсязі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Таким чином показаннями потерпілого стверджено, що обвинувачена на вказаному вище перехресті рухалась саме на заборонний сигнал світлофору, здійснивши своїми злочинними діями ДТП.

Свідок ОСОБА_7 16.04.18 р. показала в судовому засіданні, що обвинувачена є її дочкою, вони проживають спільно. Оскільки влітку півтора року тому закінчилось харчування для дитини і та плакала, її дочка вранці орієнтовно о 05 год. 30 хв. - з її відома автомобілем, зареєстрованим на неї, щодо якого є страховий поліс, терміново поїхала придбати харчування - кудись у магазин чи аптеку. При собі дочка мала мобільний телефон. У смт. Люблинці Ковельського району Волинської області потрібного харчування немає. Про обставини події - ДТП - їй не відомо. Але їй відомо, що сталась ДТП і її дочка потрапила у аварію. Її дочка повернулась додому, орієнтовно, через годину чи більше, і привезла харчування. Її автомобіль пошкоджений, перебуває у них та після ДТП не ремонтувався.

Аналізуючи показання цього свідка у сукупності з показаннями обвинуваченої, суд враховує, що безпосередньо перед ДТП обвинувачена у ранню пору доби опікувалась, дійсно, метою якнайшвидше привезти харчування своїх малолітній дитині та, як наслідок, була неуважною на дорозі.

Свідок ОСОБА_10 29.07.19 р. підтвердив у судовому засіданні, що він як лікар швидкої допомоги виїжджав на ДТП, що мала місце на перехресті вул. вул. Шевченка та Варшавської у м. Ковелі Волинської області, де потерпілим була особа чоловічої статі.

Показаннями цього свідка стверджено ту обставину, що обвинувачена залишила місце ДТП, до якої була причетною, відразу після ДТП, та по приїзді другої бригади швидкої меддопомоги о 06 год. 08 хв. на місце ДТП обвинуваченої на місці ДТП вже не було. Цю обставину частково визнала і сама обвинувачена, зазначивши, що залишила місце ДТП через незначний проміжок часу після ДТП.

Свідок ОСОБА_11 16.04.18 р. показала в судовому засіданні, що потерпілий є її чоловіком, проживають спільно. Влітку о 06 год. 06.07.16 р. її чоловік поїхав купатись. Згодом їй зателефонували і запитали, чому її чоловіка немає на роботі. Вона запитувала дочку про те, де батько, а коли стали шукати чоловіка, то, виїхавши на вул. Варшавську, що поряд з місцем їх проживання, побачили аварію. Їх бус стояв порожній біля будинку і поряд з їх машиною нікого не було. Свого чоловіка вона побачила вже у лікарняній палаті о 10 год.. Після аварії обвинувачена спочатку приходила, неодноразово провідувала потерпілого, приносили продукти, гроші в сумі 2 000 грн, потім перестала - спілкуватись. Автомобіль після ДТП було відремонтовано. Її чоловік лікувався біля місяця, і в даний час стан його здоров`я після ДТП залишається незадовільним.

Показаннями цього свідка спростовуються показання обвинуваченої у тій їх частині, що вона не надавала матеріальної допомоги на лікування потерпілому відразу після ДТП.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), також доводиться наступними письмовими та іншими доказами, зібраними у справі, а саме:

-протоколом огляду місця події від 16.07.16 р. із схемою та фототаблицями (а. с. 103 108), згідно з яким було оглянуто проїжджу частину регульованого перехрестя вул. вул. Варшавської та Шевченка у м. Ковелі Волинської області. Дорожнє покриття - асфальтоване, сухе, рівне. Перехрестя регулюється чотирма світлофорами, що на момент проведення огляду функціонують. Місце ДТП знаходиться у зоні дії дорожніх знаків: встановлених зі сторони вул. Шевченка 2.1 «Дати дорогу»; зі сторони вул. Варшавської «Головна дорога». Транспортні засоби (далі т/з) знаходяться поза межами проїжджої частини справа обабіч повороту з вул. Варшавської до с. Зеленої Ковельського району Волинської області. На проїжджій частині маються нанесені лінії повздовжньої розмітки у вигляді пунктирної лінії білого кольору. Ліве переднє колесо автомобіля потерпілого розташоване на відстані 8 м до уявної лінії, заднє колесо 6 м. Автомобіль обвинуваченої розташований наступним чином: ліве переднє колесо 90 м до кілометрового стовпчика № 492 по вул. Варшавській і до уявної лінії; праве переднє колесо 3, 2 м, праве заднє колесо - 2,2 м.. Виявлено осип грунту на відстані 112 м до кілометрового стовпчика на правій смузі руху. Виявлено сліди ковзання шин автомобіля, що розміщені на правій смузі руху і являють собою смуги довжиною 3 м., 3,7 м., 5 м.. У місці знаходження найбільшої кількості осипу скла виявлено мобільний телефон марки «Нокія». Вилучено обидва т/з і поміщено на арештмайданчик Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області. Зауважень не надійшло;

- протоколом огляду речей від 17.07.16 р. з фототаблицями (а. с. 109 - 111), згідно з

якими на території штрафмайданчика Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області було оглянуто автомобіль марки «Фольксваген», р. н. НОМЕР_2 , що був вилучений під час огляду місця події 16.07.16 р.. У автомобілі є пошкодження передньої частини: правого крила, правої частини бампера, відсутня права фара, пошкоджена права частина капоту, пошкоджене ліве заднє крило. Наявне відшарування лакофарбового покриття. Пошкоджена гума правого переднього колеса. Повітряний тиск у передніх колесах відсутній;

- протоколом огляду речей від 17.07.16 р. з фототаблицями (а. с. 114 - 116), згідно з

якими на території штрафмайданчика Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області було оглянуто автомобіль марки «Ніссан», р. н. НОМЕР_1 , що був вилучений під час огляду місця події 16.07.16 р.. У автомобілі є пошкодження капоту, переднього бампера, лівого крила, лівих водійських дверцят, скла водійських дверей, а саме: його відсутність; заднього лівого крила, задньої лівої та двох передніх фар; пошкодження диску лівого переднього колеса; відсутність гуми. Повітряний тиск у передніх колесах відсутній. Наявне відшарування лакофарбового покриття;

- листом Ковельського КП «Добробут» Ковельської міськради Волинської області № 298 від 27.09.16 р. (а. с. 137), згідно з яким світлофор на перехресті вулиць Варшавської та Шевченка 16.07.16 р. працював у звичному режимі: з 06 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. повний цикл; з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. режим жовтого мигання; ремонтні роботи на вказаному вище світлофорі не проводились;

- висновком експерта № 331 від 30.11.16 р. проведеної судової інженерно транспортної експертизи (з фототаблицями), за яким на дослідження було надано саме автомобілі: марки «Фольксваген - Транспортер», р. н. НОМЕР_2 ; марки «Ніссан Альмера», р. н. НОМЕР_1 , та помилково останній у висновку вказаний як автомобіль марки «Ніссан Альмера», р. н. НОМЕР_3 ; експертом відмічено, що найбільш виражені і суттєві пошкодження і сліди на автомобілі потерпілого розташовані на передній правій частині і утворені при контакті з твердими предметами, напрямок деформуючого зусилля яких був направлений справа наліво та дещо спереду назад. А у автомобілі під керуванням обвинуваченої на передній лівій частині автомобіля та утворені при контакті з твердими предметами, напрямок деформуючого зусилля спереду назад зліва направо. У момент первинного контакту взаємодіяли: передня права частина автомобіля марки «Фольксваген - Транспортер», р. н. НОМЕР_2 , та передня ліва частина автомобіля марки «Ніссан Альмера», р. н. НОМЕР_1 . Під час зіткнення повздовжня вісь автомобіля марки «Ніссан Альмера», р. н. НОМЕР_1 розміщувалась під кутом приблизно 70 + 5 градусів (проти руху годинникової стрілки) відносно повздовжньої осі автомобіля марки «Фольксваген - Транспортер», р. н. НОМЕР_2 ;

- висновком експерта № 267 від 18.08.16 р. проведеної судово - медичної експертизи (а. с. 132 134), за яким, з врахуванням даних медкарти № 7 169 788 стаціонарного хворого Ковельської ЦРЛ на ім`я потерпілого, у останнього відмічені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно мозкової травми з струсом головного мозку, напруженої підшкірної гематоми тім`яної ділянки зліва, забійної рани правої надбрівної дуги, забою, саден м`яких тканин обличчя, контузії правого ока з підшкірними гематомами повік правого ока, забою, саден ліктьових суглобів, розриву лонного зчленування, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо від виступаючих частин салону автомобіля, в час, вказаний у постанові слідчого і у меддокументації, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: розрив лонного зчленування тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; закрита черепно мозкова травма з струсом головного мозку, напруженої підшкірної гематоми тім`яної ділянки зліва, забійна рана правої надбрівної дуги, забої, садна м`яких тканин обличчя, контузії правого ока з підшкірними гематомами повік правого ока - до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; забої, садна ліктьових суглобів легких тілесних ушкоджень;

- листом КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 1 058/1.11 від 07.09.16 р. (а. с. 138), згідно з яким повідомлення про ДТП надійшло о 06 год. 03 хв.; перша та друга бригади, у складі якої був лікар свідок ОСОБА_10 , прибули на місце ДТП, відповідно, о 06 год. 06 хв., о 06 год. 08 хв., тобто, після відновлення роботи світлофора на цьому перехресті у звичному режимі: повний цикл;

Вказаним вище листом КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» об`єктивно підтверджуються показання свідка ОСОБА_10 у тій їх частині, що він, прибувши у складі другої бригади швидкої меддопомоги на місце ДТП, на місці ДТП виявив лише потерпілого. Таким чином у судовому засіданні знайшла своє ствердження та обставина, що обвинувачена відразу після ДТП залишила місце ДТП, до якої була причетною.

- документами протоколами допитів свідка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 07 та 16 лютого 2017 р., за даними яких останній за життя показав досудовому розслідуванню, що коли він о 06 год. 16.07.16 р. ранку їхав у смт. Люблинець Ковельського району Волинської області і зупинився на своєму автомобілі на червоний сигнал світлофора на перехресті вул. вул. Варшавської і Шевченка у м. Ковелі Волинської області, то бачив, що з вул. Шевченка у напрямку с. Волі Ковельської Ковельського району Волинської області на перехрестя на зелений сигнал світлофора виїхав автомобіль типу «бус» білого кольору; автомобіль темного кольору, що рухався від мосту по вул. Варшавській, в`їхав у цей бус. Згодом він дізнався від сторонніх осіб, що водій буса знайомий йому ОСОБА_4 ..

Аналізуючи такий доказ як документи протоколи допитів свідка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує, що та обставина, що після ДТП до нього телефонував ОСОБА_9 і повідомляв, що став свідком саме цієї ДТП, стверджена також потерпілим у судовому засіданні; потерпілий також ствердив у судовому засіданні, що рух через перехрестя здійснював саме на дозвільний зелений сигнал світлофора.

Цими доказами у сукупності з протоколом огляду місця події від 16.07.16 р. із схемою та фототаблицями (а. с. 103 108), протоколами огляду речей від 17.07.16 р. з фототаблицями (а. с. 109 - 111, 114 - 116), висновком експерта № 331 від 30.11.16 р. проведеної судової інженерно транспортної експертизи (з фототаблицями), у повній мірі стверджується те, що обвинувачена, допустивши порушення інкримінованих їй пунктів ПДР України, допустила зіткнення із автомобілем під керуванням потерпілого. Зокрема таке зіткнення мало місце на правій полосі руху, що стверджується місцем розташування основної частини осипу та розташуванням і конфігурацією слідів ковзання автомобілів від місця ДТП до місця їх виявлення; характером та розташуванням механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Показання обвинуваченої суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Тому суд, повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченої вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

Суд визнає здобуті по справі докази допустимими, належними, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.
Суд відхиляє доводи захисту про недопустимість таких письмових доказів як документи протоколи допиту свідка ОСОБА_9 , який помер до допиту його у судовому засіданні, з огляду на те, що такими письмовими доказами стверджено твердження потерпілого у тій їх частині, що вже після ДТП саме цей свідок повідомив, що став очевидцем саме цієї ДТП.
Суд також не вбачає підстав для виправдання обвинуваченої.
Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, те, що вона вчинила неумисний злочин невеликої тяжкості; особу винуватої у їх сукупності: те, що обвинувачена раніше не притягалась до кримінальної відповідальності (а. с. 141), не працює та не має доходу, на час вчинення злочину була непрацездатною, так як мала дитину віком до 3 х років, а на даний час має двох утриманців неповнолітніх дітей (а. с. 140, 144, 171, 172), за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 144), стан її здоров`я (а. с. 142, 143).

Суд також враховує думку потерпілого, який не настоює на суворому покаранні обвинуваченої; те, що обвинувачена добровільно надала потерпілому певні грошові кошти для проведення лікування відразу після ДТП у рахунок майнових витрат потерпілого від злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить часткове відшкодування потерпілому збитків, завданих злочином.
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції, так як по місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно та має на утриманні 2 х неповнолітніх дітей, раніше не притягалась до кримінальної відповідальності і частково відшкодувала шкоду, завдану її злочинними діями потерпілому. Вона не працює, має на утриманні дітей віком до 14 р., тому їй не може бути обрано покарання у виді виправних робіт чи обмеження волі, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 286 КК України. Тому з врахуванням її матеріального стану та наявності двох утриманців, на думку суду, обвинувачені слід обрати покарання у виді штрафу у розмірі, наближеному до мінімального його розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України. Разом з тим, з врахуванням кількості порушених обвинуваченою пунктів ПДР під час ДТП, суд вважає, що обвинувачену слід позбавити права керувати транспортними засобами на строк 2 р..

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Разом з тим з врахуванням положень ст. 49 КК України, згідно з п. 2 ч. 1 якої особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; того, що санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі; злочин було вчинено 16.07.16 р. та на даний час минуло три роки з дня вчинення цього злочину; обвинувачена заперечує свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), у зв`язку з чим, відповідно, у суду відсутні підстави для висновку про згоду обвинуваченої на закриття провадження у справі з такої нереабілітуючої її підстави, а захист просить виправдати обвинувачену, суд приходить до висновку, що обвинувачену слід звільнити від покарання (основного та додаткового), призначеного за даним вироком, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, у, зокрема, фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У справі заявлено цивільний позов потерпілим та цивільним позивачем, який просить стягнути з обвинуваченої на його користь 52 280 грн. матеріальної шкоди, 100 000 грн. морального відшкодування.
Аналізуючи суть позовних вимог потерпілого та цивільного позивача, докази, надані на їх обгрунтування (а. с. 71 83), врахувавши позицію обвинуваченої як цивільного відповідача, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого та цивільного позивача є підставним та підлягає до часткового задоволення.

А саме: слід позов у частині майнових збитків, завданих злочином, та пов`язаних з лікуванням потерпілого та ремонтом автомобіля потерпілого задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченої на користь потерпілого 45 532 грн за ремонт т/з потерпілого, вважаючи, що ці витрати належно підтверджено потерпілим документально; 7 220 грн, 52 коп. витрат потерпілого на лікування, а всього 52 752 грн, 52 коп. майнової шкоди. Слід також частково задовольнити позовні вимоги потерпілого в частині морального відшкодування з врахуванням того, що потерпілий, безсумнівно, зазнав та зазнає моральних страждань, пов`язаних із ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП; пошкодженням його майна; він лікувався стаціонарно тривалий час та відчував фізичний біль; на даний час стан його здоров`я не відновився до попереднього стану після цієї ДТП; він врахував надані обвинуваченою йому в час перебування його у лікарні кошти в сумі біля 2 000 грн і цю суму виключив із суми свого позову; Тому доцільно з врахуванням також майнового стану обвинуваченої та цивільного відповідача, яка на час вчинення злочину була непрацездатною, а на даний час не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей (а. с. 171, 172), стягнути на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 90 000 грн. В решті позову слід відмовити.

При цьому суд враховує, що клопотання представника потерпілого адвоката про залучення до участі у розгляді справи як цивільного співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія» «Уніка» (страховика автомобіля, належного свідкові ОСОБА_7 , яким в момент ДТП керувала обвинувачена) від 12.11.18 р., до задоволення не підлягає, так як цивільний позов закладається до початку судового розгляду справи по суті.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області слід задовольнити повністю, так як витрати Ковельського МТМО на лікування потерпілого від злочину підтверджено документально у повному обсязі (а. с. 18 22, 34).

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у повному обсязі слід покласти на обвинувачену.

Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 128 КПК України, ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України, ст. ст. 22, 23 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн, з позбавленням прав керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від покарання (основного та додаткового) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 5 319 (п`ять тисяч триста дев`ятнадцять) грн., 86 коп. витрат закладу охорони здоров`я Ковельського міськрайонного територіального медичного об`єднання на лікування потерпілого ОСОБА_4 від злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 52 752 (п"ятдесят дві тисячі сімсот п"ятдесят дві) грн, 52 коп. майнової шкоди та 90 000 (дев`яносто тисяч) грн морального відшкодування, а всього 142 752 (сто сорок дві тисячі сімсот п"ятдесят дві) грн, 52 коп.. В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 на доход держави процесуальні витрати у справі в сумі 2 111 (дві тисячі сто одинадцять) грн. 04 коп. - за проведення судової інженерно транспортної експертизи (висновок № 331 від 30.11.16 р.) (а. с. 120);

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «Фольксваген», р. н. НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому як власнику (а. с. 112, 113) залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки «Ніссан», р. н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання обвинуваченій як фактичному користувачеві (а. с. 117, 118), залишити у користуванні обвинуваченої та у розпорядженні власниці автомобіля ОСОБА_7 ..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1