Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/126/20
Номер провадження 1-кп/948/34/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000042 від 04.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошманівка Машівського району Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше судимого:

1) 23.03.2000р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 140 ч. 3, 44 КК України на 1 рік позбавлення волі з конфіскацією частини майна;

2) 26.04.2002р. Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України на 1 місяць арешту;

3) 08.07.2003р. Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч.2, 185 ч.3, 69, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 1 рік позбавлення волі;

4) 25.01.2005р. Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України на 3 місяці арешту;

5) 08.02.2006р. Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 162 ч. 1, 75 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;

6) 30.08.2006р. Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 162 ч. 1, 187 ч.1, 189 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

7) 02.10.2009р. Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі;

8) 20.05.2013р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 02.02.2016р. ухвалою Апеляційного суду Полтавської області звільнений від відбування покарання умовно - достроково на невідбутий строк 6 місяців 23 дні,

9) 05.10.2017р. Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 71 ч.1 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 13.02.2020р., 27 січня 2020 року близько 12.00 год. ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким раніше перебував у дружніх стосунках, та вживали алкогольні напої. ОСОБА_5 , перебуваючи в довірливих відносинах з ОСОБА_6 , запропонував останньому сходити до магазину та придбати горілку, у зв`язку з чим отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 грн однією банкнотою. У цей час у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме грошовими коштами ОСОБА_6 .

Повторно, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, після придбання в торговому павільйоні в с. Кошманівка Машівського району Полтавської області, 2 пляшок горілки загальною вартістю 100 грн, заплативши з коштів отриманих від ОСОБА_6 та, отримавши решту в сумі 400 грн, заволодів цими грошима, повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію про те, що решти від покупки він не отримав.

Грошовими коштами в сумі 400 грн ОСОБА_5 розпорядися на власний розсуд.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

13.02.2020р. між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про примирення, за умовами якої у зв`язку з поверненням майна потерпілому, який не має претензій до підозрюваного, на останнього обов`язок відшкодування матеріальних збитків не покладається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

За таких обставин, у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням особи підозрюваного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та погоджується на призначення узгодженого покарання і затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду, про що направив до суду відповідну заяву.

Захисник та прокурор не заперечують проти затвердження угоди та призначення узгодженого покарання, з огляду на відповідність угоди вимогам КПК та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується класифікується як середньої тяжкості, його правова кваліфікація вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а отже умови угоди не суперечать вимогами КК та КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені ч.5 п.1 ст.474 КПК України, цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Потерпілий цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.2 ст. 473 КПК України, про що він ствердив в змісті угоди та засвідчив своїм підписом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком.

Вирішуючи питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України, суд враховує обставини справи, тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, те, що обвинувачений неодноразово судимий, покарання за останній злочин відбув нещодавно і знову вчинив корисливий злочин, а тому суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_5 тривалість іспитового строку терміном на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

У відповідності з вимогами ст.100 КПК України речові докази: 400 грн, які зберігаються потерпілим, слід залишити йому, як власнику.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про примирення від 13.02.2020р. укладену у кримінальному провадженні № 0000042 від 04.02.2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: грошові кошти в сумі 400 грн - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1