Справа № 172/175/20
Провадження № 1-кп/172/48/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000061 від 14.02.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в сел. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, не працює, не заміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2010 р.н., ОСОБА_7 , 2011 р.н. та ОСОБА_8 , 2015 р.н., зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В
13.02.2020 року о 15.50 год. ОСОБА_4 знаходилася на перехресті вулиць Соборна-Привокзальна в сел. Васильківка Дніпропетровської області разом зі своїми трьома малолітніми дітьми, намагаючись зупинити попутній транспорт. В цей час зупинився автомобіль ВАЗ 2102 червоного кольору державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 який запропонував їх підвезти. Після цього ОСОБА_4 з трьома дітьми розмістилася на задньому сидінні вищевказаного автомобіля.
Проїжджаючи позв магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташований за адресою вул. Соборна, 138 сел. Васильківка, Дніпропетровська область ОСОБА_5 зупинився та вийшов до магазину. Перед цим з підлокітника автомобіля дістав грошові кошти в сумі 200 грн. однією купюрою. При цьому в підлокітнику залишилися грошові кошти в сумі 800 грн. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме вказаних грошових коштів у сумі 800 грн.
В подальшому, 13.02.2020 року о 16.00 год. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, умисно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, і вони залишаться ніким не поміченими, безперешкодно вікрила підлокітник, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 800 грн. чотирьма купюрами номіналом по 200 грн. кожна та поклала їх до своєї кишені. Після цього ОСОБА_9 повернувся до автомобіля та довіз її до місця призначення далі поїхавши у своїх справах. ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_5 завдала матеріального збитку на загальну суму 800 грн.
21 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у вигляді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Обвинувачена дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на неї обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачена розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовилася від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого їй кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, просила затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені
п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1
ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і строк покарання, узгоджений обвинуваченою та потерпілим, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 лютого 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000061 від 14.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1