У Х В А Л А
Справа № 185/897/20

Провадження № 1-кс/185/258/20

07 лютого 2020 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Юр`ївського району, села Новов`язівка, громадянин України, не працює, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , -
В С Т А Н О В И В :
Подане на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених: ч. 1 ст. 259 КК України, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у:

- у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-за адресою: м. Павлоград, вул. Лиманська, 29, та під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung J3» ІМЕІ -1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , з якого було здійснено дзвінок на лінію екстреного виклику оператора «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (УОАЗОР).

-протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , який під час допиту повідомив, що 06.02.2020 року, приблизно о 14.00 год., коли останній перебував за адресою АДРЕСА_1 , то чув як ОСОБА_6 , дзвонив на лінію «102» та повідомляв про замінування власного подвір`я.

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 .

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_1 .

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин. Вказані обставини дають підстави вважати, що, перебуваючи під загрозою сурового покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Враховуючи дані обставини вчиненого кримінального правопорушення, у слідства є підстави вважати про можливий, у випадку перебування підозрюваного на свободі, вплив з боку підозрюваного ОСОБА_6 на свідків вчиненого кримінального правопорушення, з метою схилення до надання слідству та суду іншим свідчень на свою користь, з метою пом`якшення покарання або, можливо звільнення від відповідальності.

Обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, так як зібрані на нього характеризуючи дані, що вказують на наявність ризиків, передбачених до п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
06 лютого 2020 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК.
07 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

07 лютого 2020 року о 11-55 годині ОСОБА_6 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 висловив позицію узгоджену зі своїм підзахисним.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Також мають ураховуватися й позиція Європейського суду з прав людини. Зокрема, варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів учинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років пов`язаних з загрозою для життя і здоров`я інших осіб, за місцем реєстрації не проживає, офіційно ні де не працює, що свідчить та дає підстави вважати, що знаходячись на свободі він може переховуватись від органів досудового розслідування або перешкоджати кримінальному провадженню у якому підозрюється.

Слідчому судді доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженню.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - з 18 години 15 хвилин 06 лютого 2020 року.
Строк дії ухвали до 05 квітня 2020 року до 18 години 15 хвилин.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1