Справа №523/8306/20
Провадження №1-кс/523/2278/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001374 від 30.04.2020, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом ОСОБА_3 діючим в інтересах ОСОБА_4 було подано скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягала в наступному.

Як вбачається з матеріалів скарги, 22.05.2020 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на адресу слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 подане клопотання та заява ОСОБА_4 про залучення до кримінального провадження №0001374 від 30.04.2020 як потерпілого ОСОБА_4 та надання матеріалів кримінального провадження №0001374 від 30.04.2020, для ознайомлення.
Постановою від 25.05.2020 слідчої СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , відмовлено у задоволені клопотання та заяви про залучення як потерпілої у кримінальному провадженні.
Постанова від 25.05.2020 слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання та заяви про залучення як потерпілої у кримінальному провадженні є незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості з слідуючих підстав.
В обґрунтування відмови в задоволенні клопотання слідчим вказано, що слідчим відділом Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001374 від 30.04.2020, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України, з додатковою відміткою щодо кваліфікації «самогубство».
Також слідчим ОСОБА_5 вказано, що на даному етапі розслідування кримінального провадження не встановлено достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України та відсутні достатні підстави для визнання останньої потерпілою, у зв`язку з чим вказане питання (про залучення до кримінального провадження як потерпілого) не підлягає задоволенню.
Таким чином, слідчий СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , при винесенні постанови, не дослідив всіх обставин, не вказав достатніх та об`єктивних підстав, які б вказували, що ОСОБА_4 в результаті умисного протиправного заподіяння смерті її чоловікові ОСОБА_6 , не завдано шкоди в розумінні ст. 55 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги та надані заявником копії матеріалів кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Адвокат ОСОБА_3 , який подав скаргу до суду та слідчий ОСОБА_5 до судового засідання не прибули, однак неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ст. 107 ч. 4 КПК України не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (частина друга статті 55 КПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої статті 55 КПК України поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

При цьому, до поняття близькі родичі та члени сім`ї відносяться чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Указана пам`ятка повинна містити перелік прав і обов`язків потерпілого, передбачених статтями 56 та 57 КПК України, а також про засоби їх забезпечення (шляхом здійснення судового контролю та прокурорського нагляду). На прохання потерпілого права і обов`язки викладені у пам`ятці, мають бути йому роз`яснені особою, яка її вручила. Крім того, при проведенні окремих процесуальних дій, в яких бере участь потерпілий, йому повідомляються і роз`яснюються його права і обов`язки як учасника відповідної процесуальної дії.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, виходячи з наступного.
Викладене свідчить, що оскаржувана постанова слідчого від 25.05.2020 не відповідає вказаним вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Окрім цього, щодо вимог клопотання в частині надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм всі матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Таким чином, слідчий СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , при винесенні постанови, не дослідив всіх обставин, не вказав достатніх та об`єктивних підстав, які б вказували, що ОСОБА_4 в результаті умисного протиправного заподіяння смерті її чоловікові ОСОБА_6 , не завдано шкоди в розумінні ст. 55 КПК України.
У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 24, 26, 55, 110, 220, 221, 303, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001374 від 30.04.2020, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 25.05.2020 про відмову в задоволені клопотання та заяви про залучення як потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001374 від 30.04.2020.
Зобов`язати слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 залучити як потерпілу у кримінальному провадженні № 0001374 від 30.04.2020 ОСОБА_4 та надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого, у кримінальному провадженні №0001374 від 30.04.2020.
Зобов`язати слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , в порядку ст. 221 КПК України надати потерпілій ОСОБА_4 та її законному представнику адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0001374 від 30.04.2020.
Копію ухвали направити до СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області та заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Суворовського районного суду ОСОБА_1