Справа № 466/9383/19
У Х В А Л А

іменем України
«20» травня 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 , про зобов`язання до передачі арештованого транспортного засобу на відповідальне зберігання його власнику,

у с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, вилученого під час проведення обшуку 28 жовтня 2019 року.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що Шевченківським ВП ГУ НП України у Львівській області розслідується кримінальне провадження №0000005 від 28.01.2019 р., зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ним, адвокатом ОСОБА_3 , здійснюється надання правової допомоги ОСОБА_4 на підставі договору № 94 від 29 жовтня 2019 року як особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Із ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2019 року вбачається, що у ОСОБА_4 проведено обшук за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем його фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також проведено обшук автомобілів, які є його власністю, зокрема: марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, а також марки «Skoda Oktavia A5», д.р.н. НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

У ході зазначених обшуків у ОСОБА_4 вилучено автомобіль «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, грошові кошти в сумі 1150 доларів США, технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу), 14 бланків надрукованого на іноземній мові (купча) купівлі-продажу, ключі від автомобіля «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , а також інші документи та майно.

Однак, усупереч вимог ч. 9 ст. 236 КПК України, яка передбачає, що другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей вручається особі, у якої проведено обшук, слідчий не вручив ОСОБА_4 другий примірник протоколу обшуку.

29 жовтня 2019 року слідчий суддя здійснив розгляд клопотання слідчого про арешт зазначеного майна без повідомлення третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника, а також жодним чином не повідомив про те, що 29 жовтня 2019 року була винесена ухвала про арешт майна, згідно якої транспортний засіб «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , поміщений на арешт майданчик, який розташований за адресою м. Львів вул. Конюшинна, 13.

Про даний факт представник дізнався під час звернення до органу досудового розслідування про подальшу долю вилученого у ході обшуку майна.

При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного, обґрунтованого рішення, суд повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають бути зазначені у клопотанні слідчого, який звертається до слідчого судді з проханням заарештувати майно, та, відповідно, в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слід зазначити, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 369-2 КК України, виступає встановлений порядок службової діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Предметом цього злочину є неправомірна вигода.

07 листопада 2019 року представник володільця майна за клопотанням до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова, ознайомився з матеріалами, які додані до клопотання слідчого у кримінальному провадженні про арешт майна і встановив наступне:

Постанова слідчого від 29 жовтня 2019 року про визнання речей речовими доказами та доручення їх до матеріалів досудового розслідування, взагалі нічим не вмотивована, окрім як слідчий вказав, що «мають значення, як речовий доказ у досудовому розслідуванні».

Слід зазначити, що речові докази - це предмети матеріального світу, на яких залишилися будь-які сліди злочину, які у зв`язку зі злочином піддавалися будь-яким змінам, були створені злочинними діями й ін. Підставою для віднесення об`єкта до речових доказів є: відображення в ньому у некодованій формі ознак події кримінального правопорушення, обставин кримінального правопорушення; наявність у ньому змін, пов`язаних із його вчиненням; знаходження в певному місці у певний час, у певної особи.

Документи визнаються речовими доказами в тих випадках, коли вони мають ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, тобто якщо документи становлять матеріальні об`єкти, які були знаряддям учинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності й інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Жодних із перелічених у ст. 98 КПК України ознак, за якими слідчий прийшов до висновку, що вилучені у ході обшуку матеріальні цінності та документи мають ознаки речового доказу, у постанові слідчий не навів.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати, повинна бути сумірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної в цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Проте, слідчий ігноруючи вищезгадані положення КПК України, не вказав у своєму клопотанні вагомих аргументів щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також сумірності завданої шкоди та вартості майна, на яке накладається арешт.

Вищезазначену позицію підтримує і Європейський суд з прав людини. Відповідно до його практики законність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», Series А, №296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп.4962). Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series A, №52). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», №50,Series A, №98).

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 чи члени його сім`ї не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених і не мають намір приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, передавати чи відчужувати вищевказаний автомобіль «Volkswagen L.T. 35», який ним придбаний у законний спосіб і немає злочинного походження, як не мають злочинного походження і 1150 доларів США, які ОСОБА_4 28 жовтня 2019 року одержав від замовника перевезення автомобіля «Cadillak».

На утриманні ОСОБА_4 перебувають двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною і автомобіль «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, є єдиним засобом заробітку коштів для належного утримання сімї, оскільки ОСОБА_4 тимчасово не працює

Враховуючи вищевикладене, просив постановити ухвалу, якою скасувати арешт майна, вилученого у ОСОБА_4 28 жовтня 2019 року у ході обшуку автомобіля Volkswagen L.T. 35 д.р.н. НОМЕР_1 2005 року випуску, арештоване Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду 29 жовтня 2019 року у справі № 466/8450/19 накладено арешт, а саме: в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1150 доларів США, автомобіля Volkswagen L.T. 35 д.р.н. НОМЕР_1 , технічного паспорту на вказаний автомобіль (свідоцтво про реєстрацію), ключів від вказаного автомобіля, записника синього кольору.

В процесі розгляду скарги адвокат ОСОБА_3 подав доповнення до вищезазначеного клопотання, у якому просить постановити ухвалу зобов`язати орган досудового розслідування Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області передати арештований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/8450/19 автомобіль «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі до вказаного автомобіля на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_4 .

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 20 травня 2020 року о 11.30 год. учасники процесу не з`явились, та адвокатом ОСОБА_3 і слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 до суду подані заяви, з яких убачається, що через наявність карантинних заходів у зв`язку з пандемією коронавірусу вони просять завершувати розгляд справи без їх участі.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання 20 травня 2020 року за допомогою технічних засобів не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП України у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 28 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору № 94 від 29 жовтня 2019 року здійснюється надання правової допомоги ОСОБА_4 , як особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

На підставі ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2019 року в ОСОБА_4 було проведено обшуки за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також проведено обшук автомобілів, які є його власністю, зокрема: марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, а також марки «Skoda Oktavia A5», д.р.н. НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Під час проведення зазначених обшуків у ОСОБА_4 , зокрема, було вилучено автомобіль «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, грошові кошти в сумі 1150 доларів США, технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу), 14 бланків надрукованого на іноземній мові (купча) купівлі-продажу, ключі від автомобіля «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , а також інші документи та майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2019 року було накладено арешт на вилучене майно та в подальшому транспортний засіб «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , поміщений на арешт майданчик, який розташований за адресою м. Львів вул. Конюшинна, 13.

Слід зазначити, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 369-2 КК України, виступає встановлений порядок службової діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Предметом цього злочину є неправомірна вигода.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 29 жовтня 2019 року вилучені у ОСОБА_7 транспортні засоби та інше майно були визнані речовими доказами, як такі, що «мають значення, як речовий доказ у досудовому розслідуванні».

У відповідності до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Жодних із перелічених у ст. 98 КПК України ознак, за якими слідчий прийшов до висновку, що вилучені у ході обшуку матеріальні цінності та документи мають ознаки речового доказу, у постанові не наведено.

За змістом ч. 8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати, повинна бути сумірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної в цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Однак у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також співмірності завданої шкоди та вартості майна, на яке накладається арешт.

При розгляді клопотання також встановлено, що на даний час ОСОБА_4 чи члени його сім`ї у вищевказаному кримінальному провадженні не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених, а також не мають намір приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, передавати чи відчужувати вищевказаний автомобіль «Volkswagen L.T. 35», який ним придбаний у законний спосіб і немає злочинного походження. На утриманні ОСОБА_4 перебувають двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною і автомобіль «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, є єдиним засобом заробітку коштів для належного утримання сім`ї, оскільки ОСОБА_4 тимчасово не працює

У відповідності до п.1 ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Із заяви слідчого ОСОБА_6 про завершення розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 без його участі також випливає, що у вищевказаному кримінальному провадженні було призначено ряд експертиз по транспортному засобі марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , проведення яких доручено експертам НДЕКЦ МВС України у Львівській області. Експертом цієї експертної установи проведено огляд вищевказаного транспортного засобу, який перебуває на території арешт майданчика, та завершено ряд експертиз, що були призначені по вказаному транспортному засобі. При вирішенні клопотання про повернення автомобіля марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , власнику на відповідальне зберігання він слідчий. покладається на розсуд суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 98, 100, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 , - задовольнити.

Зобов`язати орган досудового розслідування Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області передати арештований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/8450/19 автомобіль «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі до вказаного автомобіля на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_4

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1