Справа № 461/4355/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/601/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт,

ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року про накладення арешту на майно

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року задоволено клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 22.05.2020 року за №0000422.

Накладено арешт на:купюру номіналом 200 гривень ТБ 9721249; купюру номіналом 200 гривень СЖ 8920899; купюру номіналом 200 гривень УХ 3794280; купюру номіналом 200 гривень УЕ 7907038; купюру номіналом 200 гривень ХА 8037618; купюру номіналом 200 гривень АБ 5609228; купюру номіналом 200 гривень ПД 9446458; купюру номіналом 200 гривень ХЄ 0215310; купюру номіналом 200 гривень CM 0844698; купюру номіналом 200 гривень ХА 2308594; купюру номіналом 200 гривень ТД 1534710; купюру номіналом 200 гривень УФ 0777520; купюру номіналом 200 гривень УА 2360003; купюру номіналом 200 гривень ЕВ 9616004; купюру номіналом 200 гривень УЙ 1279285; купюру номіналом 200 гривень СБ 1155190; купюру номіналом 200 гривень ПВ 4956591; купюру номіналом 100 гривень УЛ 9477865; купюру номіналом 100 гривень MB 7087674; купюру номіналом 100 гривень АД 2781759; купюру номіналом 100 гривень УЦ 7927674; купюру номіналом 100 гривень СИ 5881012; купюру номіналом 100 гривень ЗД 6493087; купюру номіналом 100 гривень УЙ 7295928; купюру номіналом 100 гривень УА 0914673; купюру номіналом 100 гривень УР 5792494; купюру номіналом 100 гривень УГ 7021160; ключі до автомобіля марки з брилком; гаманець чорного кольору, із вмістом посвідчення водія, банківської картки, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, приписного свідоцтво;мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору; мобільний телефон марки «LG», чорного кольору; гаманець чорного кольору із вмістом грошових коштів в сумі 2200 гривень, 200 доларів США, банківські картки, візитні картки; мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, із вмістом сім-картки з № НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_2 ; портмоне, із вмістом грошових коштів в сумі 2000 гривень, посвідчення водія, візитних карток; мобільний телефон марки «Lenovo», білого кольору, із вмістом сім- карти з № НОМЕР_3 , іншим невідомим номером; мобільний телефон марки «Nokia», сірого кольору, із вмістом двох сім-карток; ключі; купюру номіналом 200 гривень КД 2945771;?купюру номіналом 200 гривень УД 8674076;купюру номіналом 200 гривень CJI 6593330; купюру номіналом 200 гривень ХД 0850916; купюру номіналом 200 гривень ТД 8913508; купюру номіналом 200 гривень KM 3090454; купюру номіналом 200 гривень СИ 1256385; купюру номіналом 200 гривень АД 4911799; купюру номіналом 200 гривень ХЖ 2298553; купюру номіналом 100 гривень УЦ 9260372; купюру номіналом 100 гривень УТ 2475104; купюру номіналом 100 гривень УЗ 3558120; грошові кошти в сумі 12910 гривень; флеш-носій «hp»; записник із чорновими записами, двадцять два аркуші паперу із чорновими записами; два аркуші паперу формату А4 із чорновими записами; автомобіль марки «ToyotaCamry» з номерним знаком НОМЕР_4 , сірого кольору, який належить ОСОБА_11 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ; аркуш паперу з чорновими записами;мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору із вмістом сім-картки оператора «Київстар» з № НОМЕР_6 ;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобі автомобіля марки «ToyotaCamry»;ключі від автомобіля марки «ToyotaCamry».

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати частково та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 автомобіля марки «МерседесБенц Віто» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 2005 року випуску, що належить ОСОБА_7 .

Крім того, адвокат ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обгрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_9 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена у відсутності власника майна ОСОБА_7 .

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині незаконності ухвали слідчого судді, то адвокат ОСОБА_9 зазначає, що автомобіль «Мерседес Бенц Віто» д.н.з. НОМЕР_2 , та правовстановлюючі документи на нього не належать підозрюваним у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 22.05.2020 року за №0000422. Зазначає, що автомобіль належить ОСОБА_7 , який придбав його 19.05.2020 року та не встиг переоформити на себе право власності від попереднього власника, в подальшому він передав транспортний засіб в оренду для здійснення пасажирських перевезень. З огляду на наведене, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що неправомірно обмежує право ОСОБА_7 на користування та розпорядження своєю власністю.

Покликаючись на вимоги ч. 2 ст. 170 КПК України, вказує, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не зазначено жодних даних, які б давали підстави вважати, що користування та розпорядження ОСОБА_7 своїм майном може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження такого. Таким чином оскаржувана ухвала обмежує право ОСОБА_7 на володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_12 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня їх оголошення.

У відповідності до ч.3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судової справи ОСОБА_7 на розгляд клопотання слідчого про арешт майна не викликався, копія ухвали слідчого судді від 1 червня 2020 року на його поштову адресу не надсилалася.

Ураховуючи, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року була постановлена без виклику власника майна ОСОБА_13 , у матеріалах справи відсутні дані про вручення йому копії ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_7 ухвали про арешт майна підлягає поновленню.

Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 перебувають матеріали кримінального провадження №0000422 від 25 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Постановою слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 від 31 травня 2020 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000422 від 25 травня 2020 року.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та було вилучене під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_14 з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необгрунтованості судового рішення колегія суддів до уваги не бере, виходячи з наступного.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 покликається на те, що ОСОБА_7 належить автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_8 , однак вказує, що ОСОБА_7 не встиг оформити право власності на зазначений автомобіль.

Згідно зі статтею 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт.

Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року, №1388 передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

З огляду на наведене, автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_8 у власність ОСОБА_7 не переходив, доказів протилежного суду не представлено. Таким чином посилання адвоката ОСОБА_9 на те, що накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_2 порушує право власності ОСОБА_7 не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові №683/2694/16-ц від 30 жовтня 2019 року.

Згідно з ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Натомість під час розгляду даного клопотання обґрунтовано встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідає вимогам ст. 98 КПК України та таке постановою слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 від 31 травня 2020 року визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4