Справа № 467/729/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло вказане подання, яким начальник установи виконання покарань порушив питання про встановлення адміністративного нагляду строком на 12 місяців на підставі п.г ст. 3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі відносно ОСОБА_3 .

Учасники справи, як то, представник установи виконання покарань та прокурор в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин неприбуття не вказали, будь яких заяв чи то клопотань до суду не направляли.

Засуджений про дату, час і місце повідомлений належно, надав заяву, якою просив розглядати подання за його відсутності, паралельно висловивши позицію щодо відсутності у нього заперечень проти його задоволення.

Однак, з огляду на положення ч.5 ст. 539 КПК України, судом не було установлено об`єктивних перешкод для проведення судового засідання, з урахуванням ще й того, що явка будь - кого із учасників справи у нього обов`язковою не визнавалась, з огляду ще й на дату закінчення строку відбування покарання.

Тож, вирішуючи порушене виконуючим обов`язки начальника установи виконання покарань питання, суд установив таке.

Згідно ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Водночас, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом ( ч.1 ст. 26 КПК України).
Тобто, саме на заявника покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Разом із тим, норма частини третьої статті 5 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі ( далі Закон) висуває імперативну вимогу до суб`єкта звернення разом з поданням надіслати до суду копію вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.
Між тим, до подання додано не копію, а ксерокопію вироку, що в силу ч.3 ст. 5 Закону та ст. 99 КПК України є недопустимим.
Додана до подання ксерокопія вироку відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, що затверджена наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року №814 Далі Інструкція).
Так, відповідно до пункту 1 розділу 1 Інструкції копія документа це документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи іншої інформації документа суду та в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак.
Згідно п.3 розділу ХІ Інструкції копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати.
На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.
А згідно п.9 розділу ХІ Інструкції копія судового рішення (документа) засвідчується відміткою: «Згідно з оригіналом» (у разі засвідчення копії з паперового оригіналу документа) та може доповнюватися відмітками «Відповідає документу, що міститься в матеріалах справи» (у разі засвідчення копії з фотокопії (сканованої копії) судового рішення);
«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду» (у разі засвідчення з оригіналу електронного документа, збереженого в АСДС);
На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії.
Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис». Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.
Надані ж заявником ксерокопії вироків не відповідають жодним із цих вимог, а ксерокопія вироку Апеляційного суду Миколаївської області взагалі нечитабельна, позаяк, виготовлена таким чином, що на ній не видно ані дати ухвалення вироку, ані особи, відносно якої він ухвалений.
Разом із цим, підставою для встановлення адміністративного нагляду, у даному випадку, є вирок суду, що набрав законної сили (п. «а» ст. 4 Закону).
Проте, як вказував суд вище, ця підстава у цьому випадку доводиться за допомогою доказів, які не відповідають вимогам закону.
Так, доказ є допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України ( ч.1 ст. 86 КПК України).
Водночас, установивши, що наданий суду доказ отриманий з порушенням закону, суд не може його використати при прийняття процесуального рішення, або ж послатись на нього при ухваленні судового рішення ( ч.2 ст. 87 КПК України).
Відповідно, суб`єкт звернення не довів за допомогою допустимих доказів підстав для встановлення адміністративного нагляду, у той час, як особової справи на запит суду не надав.
Тож, не надавши належно засвідчені копії вироків, заявник взагалі не довів, що ОСОБА_3 є засудженою особою.
Стосовно характеристики на засудженого та довідки про наявність заохочень і стягнень, то їх, за умови недоведеності факту засудження, є недостатньо для доведеності дійсності підстав для встановлення адміністративного нагляду, оскільки такого типу захід обмеження прав, може бути застосований лише до особи, яка є засудженою у встановленому законом порядку.
Як наслідок, у контексті вищевикладеного, доводи цього подання не є доведеними поза розумним сумнівом, і відповідно, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке, суд приходить до висновку про те, що у задоволення такого подання слід відмовити.
Крім цього, слід відмітити, що судом неодноразово наголошувалось у мотивувальній частині ухвал, що були постановлені раніше, на необхідності додавання до такого роду звернень належно засвідчених копій судових рішень (вироків), проте, до цього часу це залишається поза увагою особи, відповідальної за підготовку матеріалів щодо встановлення адміністративного нагляду.
Відповідно, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволення цього звернення, оскільки підстава установлення адміністративного нагляду не доведена, а на ужиті судом заходи щодо надання матеріалів особової справи реакції адміністрації установи виконання покарань не послідувало.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 - - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1