ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 001149 від 06.08.2019 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, раніше не судимого, розлученого, має на утриманні сина, 2004 р.н., не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 06.08.2019 року, приблизно о 01:30 годині керував технічно справним автомобілем "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Ярослава Мудрого в м. Харкові зі сторони вул. Пушкінської у напрямку вул. Алчевських. Під час руху в районі будинку №34 по вул. Ярослава Мудрого, ОСОБА_5 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.» п.10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.» та, змінюючи напрямок свого руху, а саме виконуючи розворот, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху для виконання маневру розвороту, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, та допустив зіткнення з мотоциклом "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному йому напрямку зі сторони вул. Алчевських у напрямку вул. Пушкінської.

За наслідками події потерпілому ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/538-А/19 від 22.08.2019 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: садна на обличчі і лівій верхній кінцівці, забита рана м`яких тканин обличчя; забито-рвана рана правого стегна; закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині. Згідно з висновком комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № 7/805/806/868/13/214 КПСЕ 19 від 29.08.2019 дії водія автомобіля "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України та знаходились з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав частково та пояснив, що він дійсно 06.08.2019 року, приблизно о 01:30 годині керував автомобілем "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Ярослава Мудрого в м. Харкові зі сторони вул. Пушкінської у напрямку вул. Алчевських. Під час руху в районі будинку №34 по вул. Ярослава Мудрого, він хотів розвернутися та включив покажчик лівого повороту, зробив маневр, однак з одного разу не зміг розвернутися, здав назад і знов почав маневр розвороту, виїхавши на зустрічну смугу і в цей момент в його автомобіль врізався мотоцикл з водієм Зіміним. Мотоцикл в момент маневру він не бачив. Погоджується, що порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4.ПДР України та отримання потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень від ДТП, однак просить врахувати, що потерпілий ОСОБА_6 також порушив ПДР України, оскільки їхав на великій швидкості. З позовними вимогами ОСОБА_6 погоджується частково, вказуючи, що згоден з матеріальними витратами потерпілого на лікування, однак не згоден з сумою моральною шкодою, оскільки потерпілий також винен в ДТП.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини обвинуваченим, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання потерпілого і дослідивши інші докази у справі, вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і підтверджується наступними доказами.

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні, який пояснив, що 06.08.2019 року, приблизно о 01:30 годині він їхав на мотоциклі "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 зі швидкістю, яка перевищує допустиму у місті за правилами ПДР України по своїй полосі руху по вул. Ярослава Мудрого в м. Харкові і в районі будинку №34 раптово побачив чорний автомобіль, застосував екстрене гальмування і через 5 сек. отримав удар. Погоджується, що він порушив вимоги п. 12.3 ПДР України щодо швидкісного режиму і відносно нього складено адміністративний матеріал, який розглядається в суді. В цивільному позові просить відшкодувати йому витрати на лікування в сумі 25932,68 грн. та моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 50000 грн. внаслідок отримання ним тілесних ушкоджень та страждань.

Провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому також підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

- витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №00001149 від 06.08.2019 року з вказівкою про те, що 06.08.2019 о 01:30 по вул.Я.Мудрого , 34 в м.Харкові відбулося зіткнення автомобіля «Мерседес-Бенс» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та мотоциклу "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , останній отримав тілесні ушкодження закритий перелом нижньої третини верхньої кінцівки. (а.с.61)

- протоколом огляду місця події від 06.08.2019 року зі схемою та ілюстративним матеріалом до нього, складений в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно якого місце зіткнення транспортних засобів на проїжджій частині, сліди шин відсутні, сліди гальмування відсутні, ознаки напрямку руху ТЗ відсутні, на дорожньому покритті наявний осип скла та пластику, технічної рідини, пляма бурого кольору, шолом, на автомобілі Мерседес-Бенс Е220 д.н. НОМЕР_3 наявні пошкодження: розбиття лобового скла переважно справа, подряпини задньої правої двері, вм`ятини, сколи передньої правої двері, відсутність правого дзеркала та переднього право скла: на мотоциклі "QJIANG QJ250-3", д.н. НОМЕР_2 : пошкодження руля, передньої фари, переднього колеса, пластикової накладки та бензобака.(а.с. 62-67)

- даними відеозапису подій 06.08.2019 року, зафіксованому на диску, який був оглянутий в судовому засіданні за участі всіх учасників судового розгляду. (а.с. 102)

- даними у висновку експерта ХОБСМЕ №12-14/538-А/19 від 22.08.2019 про те, що у зв`язку з подією, можливо, 06.08.19р. у ОСОБА_6 мали місце пошкодження: садна на обличчі і лівій верхній кінцівці, забита рана м`яких тканин обличчя; забито-рвана рана правого стегна;закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині. Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах ДТП, при обставинах, викладених в ухвалі, в своїй сукупності, відносяться до тілесних пошкоджень середньої тяжкості, як спричиняючи за собою тривалий розлад здоров`я, (п. 2.2.2. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»). Діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» не підтверджується об`єктивними даними, у зв`язку з чим не може бути взятий до уваги. При госпіталізації в крові ОСОБА_6 знайдений етиловий спирт у кількості 1,953%, що відповідає алкогольному сп*янінню середнього ступеня. (а.с.69-70)

- даними томографічного дослідження ОСОБА_6 , зафіксованому на диску, які були досліджені в судовому засіданні за участі учасників. (а.с. 102).

- даними у висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.08.2019 №7/805/806/868/13/214 КПСЕ19 про те, що за результатами комплексної експертизи видео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертиз: надане для дослідження відео та аудіо не містить монтажу, швидкість руху мотоцикла ОСОБА_6 складала близько 104 км/год., зіткнення відбулось в районі кінцевого розташування транспортних засобів, зафіксованих у схемі до протоколу огляду місця ДТП. З причин, зазначених у дослідницькій частині висновку, більш точніше визначити де знаходилось місце зіткнення автомобіля "MERCEDES-BENZ" р.н. НОМЕР_1 та мотоциклу "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 - з розмірним орієнтуванням відносно меж проїзної частини, не є можливим, у розглядаємій дорожній ситуації водій "MERCEDES-BENZ" р.н. НОМЕР_1 р.н. ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4 та 10.7 ґ) Правил дорожнього руху України. У розглядаємій дорожній ситуації водій мотоциклу "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля «"MERCEDES-BENZ" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією. У діях водія мотоцикла "QJIANG QJ250-3", р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку із ДТП. Технічна можливість запобігти ДТП для водія ОСОБА_5 визначалась виконанням ним вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Водій мотоцикла ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п. 12.3. ПДР України. (а.с. 91-94).

- постановою про виділення копії матеріалів досудового розслідування від 29.08.2019 року про притягнення водія ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124,130 КУпАП. (а.с. 95).

Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, встановленим, що своїми діями, які виразились у порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

Провина обвинуваченого доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що свідчить про доведеність його провини у даному правопорушенні за ч.1 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК, включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечні наслідки (заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

У випадку виникнення ДТП за участю кількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Зіставлення фактичних обставин вчинення суспільно небезпечних діянь свідчать про те, що ДТП 06.08.2019 року сталося за участю двох водіїв транспортних засобів водія автомобіля "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 та водія мотоцикла "QJIANG QJ250-3", д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 . В даному випадку суд дослідив характер та черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує і Пленум Верховного Суду у Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14.

У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Досліджуючи матеріали справи, обставини ДТП та докази, надані як стороною обвинувачення, стороною захисту та потерпілим суд зазначає, що водій ОСОБА_5 створив аварійну ситуацію, порушивши вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, змінюючи напрямок руху автомобіля, а саме виконуючи розворот вночі, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при цьому виїхав на зустрічну смугу руху, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, де і допустив зіткнення з мотоциклом, який рухався у зустрічному напрямку.

При цьому, суд враховує, що такі дії обвинуваченого були первинні в даній ситуації та згідно висновків експерта, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з ДТП, яка сталася. Також, висновком експерта підтверджено, що технічна можливість запобігти ДТП для водія ОСОБА_5 визначалась виконанням ним вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дані висновки суду обвинуваченим не спростовані та суд вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Посилання обвинуваченого на ті обставини, що він не бачив другого учасника дорожнього руху - водія ОСОБА_6 , який керував мотоциклом, не спростовує висновків суду та провини обвинуваченого, оскільки вимогами п.п. 10.1,10.4. ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та те, що водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Доводи обвинуваченого про те, що ОСОБА_6 перевищив швидкість та був у стані алкогольного сп*яніння судом враховано при вирішенні даної справи та суд зазначає, що відносно ОСОБА_6 виділені матеріали за порушення ним ст.ст. 124,130 КУпАП направлені до суду. Також, суд враховує, що порушення ОСОБА_6 п. 12.3. ПДР України не є обставиною, яка виключає відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України, а може лише свідчити про ступень провини кожного з водіїв в ДТП, наявність пом*якшуючих чи обтяжуючих провину обставин та наявність обставин, які мають значення при вирішенні питання відшкодування шкоди.

В судовому засіданні не оспорюється ніким з учасників, в тому числі і обвинуваченим, наявність у потерпілого ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень від ДТП 06.08.2019 року.

Таким чином, дослідивши всі докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про провину обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та відсутність даних про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв*язку між діями водія ОСОБА_10 та подією, що відбулася і наявністю середньої тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 від ДТП.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, порушення ПДР потерпілим, наявність пом*якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час ДТП та під час розгляду справи, визнання частково позовних вимог, відсутність судимостей, матеріальний та сімейний стан, його вік та стаж керування транспортним засобом.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, розлучений, з його слів має дитину, 2004 р.н., офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має, зареєстрований в м. Харкові, де і проживає, за місцем мешкання характеризується посередньо, захворювань не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд зазначає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини, за яких вчинений злочин, особу винного, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та наявність пом*якшуючих покарання обставин, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції, встановленої ч.1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає за обставин, вказаних раніше.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при постановленні вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами судом враховано те, що ОСОБА_5 має посвідчення водія та вчинив правопорушення проти безпеки руху. Доказів на підтвердження того, що позбавлення прав керувати транспортними засобами впливає на заробітки обвинуваченого суду представлено не було.

В силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, з даного приводу клопотань заявлено не було.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення комплексних судових експертиз у загальному розмірі 4710,30 грн.

Стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позивач ОСОБА_6 пред*явив цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнових збитків, понесеним ним на лікування у розмірі 25932,68 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

З позовними вимогами про відшкодування збитків на лікування обвинувачений ОСОБА_5 погодився, з приводу відшкодування моральної шкоди заперечував.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Вимогами ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи визнання позовних вимог обвинуваченим у відшкодування майнових збитків на лікування в сумі 25932,68 грн., суд стягує дану суму майнових збитків з обвинуваченого на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_6 .

Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п.1,3 ч.2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов`язковому з*ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини події ДТП, яка сталася з провини обвинуваченого та враховуючи, що потерпілий також порушив ПДР України, що є в причинному зв*язку з ДТП, визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує, що в результаті ДТП ОСОБА_6 завдано моральних та фізичних страждань у зв*язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Таким чином, враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню частково на суму 10000 грн. І саме таку суму моральної шкоди суд вважає обґрунтованою та такою, що відповідає обставинам справи.

Також, суд вважає за можливе скасувати арешти майна, накладені згідно ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року, відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України, оскільки арешт накладався на транспортні засоби, як на знаряддя злочину і підстав для подальшого арешту після набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання по ч.1 ст. 286 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази по справі (диск з відеозаписом) залишити в матеріалах кримінальної справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 4710,30 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування майнових збитків суму в розмірі 25932,68 грн., у відшкодування моральної (немайнової) шкоди суму в розмірі 10000 грн.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року на майно: автомобіль марки "MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , місцем зберігання якого визначено спеціальний майдан зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, повернувши дане майно власникові ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року на майно: мотоцикл "QJIANG QJ250-3", д.н. НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_11 , місцем зберігання якого визначено спеціальний майдан зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, повернувши дане майно власникові або уповноваженій особі, після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий ОСОБА_1