Справа № 991/2942/19
Провадження №11-сс/991/39/20
Слідча суддя у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення його скарги щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 26.12.2019 слідча суддя постановила ухвалу, якою повернула ОСОБА_6 скаргу на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про вчинення ТОВ «Сіті Ліфт» та ТОВ «Київ Медіа» кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

1.2. Слідча суддя обґрунтувала своє рішення тим, що перелік кримінальних правопорушень які, на думку скаржника, було вчинено ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа», передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 Кримінального кодексу України (далі КК), містить корупційні злочини, вказані у примітці до ст. 45 КК, однак відсутня хоча б одна з умов, зазначених у п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив вищевказану ухвалу слідчої судді скасувати та зобов`язати Вищий антикорупційний суд повторно розглянути його скаргу від 23.12.2019.

2.2. Свої вимоги ОСОБА_6 обґрунтовував тим, що: (1) у заяві про вчинене кримінальне правопорушення він вказав усі елементи вчинених злочинів та самостійно кваліфікував протиправні дії ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК, із яких ст. ст. 191, 364 КК є підслідними НАБУ; (2) керівник Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_7 порушив вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК, однак при розгляді скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, слідчою суддею не були з`ясовані зазначені у його заяві фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, не досліджені матеріали додані до заяви та скарги і формально прийнято рішення про повернення скарги заявнику; (3) слідча суддя вийшла за межі своїх повноважень та самостійно встановила, що службові особи вказаних товариств не є службовими особами державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, що містить у статутному капіталі частки державної або комунальної власності, що перевищує 50 відсотків; (4) оскаржувана ухвала порушує його право на доступ до правосуддя, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) і національних судів, та суперечить позиції Вищого антикорупційного суду, викладеній на офіційному веб-сайті.

ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Апелянт ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду провадження не надіслав.

3.2. Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , на судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду провадження не надіслав.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

4.1. 12.12.2019 ОСОБА_6 звернувся до керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_7 із заявою №3596/12 про вчинені кримінальні правопорушення ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК (а. с. 5-8, 32-35, 92-95).

4.2. 16.12.2019 ОСОБА_6 подав слідчому судді Вищого антикорупційного суду скаргу №3620/16 на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР у зв`язку із не реагуванням на його заяву №3596/12 від 12.12.2019 (а. с. 88-91).

4.3. 23.12.2019 ОСОБА_6 подав слідчій судді Вищого антикорупційного суду скаргу №3665/23 на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР у зв`язку із не реагуванням на його заяву №3596/12 від 12.12.2019 (а. с. 1-4, 10).

4.4. Вищезазначені скарги ОСОБА_6 за №3620/16 і №3665/23 були розподілені автоматизованою системою документообігу суду для розгляду різним слідчим суддям, які своїми ухвалами від 26.12.2019 повернули вказані скарги особі, яка їх подала (а. с. 10-12, 97-98).

4.5. На вищевказані рішення слідчих суддів ОСОБА_6 подав апеляційні скарги.

4.6. 14.01.2020 колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнила частково, ухвалу слідчого судді від 26.12.2019 скасувала, матеріали за скаргою №3620/16 повернула до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог ст. ст. 306, 307 КПК (а. с. 99-103).

4.7. Апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді від 26.12.2019 щодо повернення йому скарги за №3665/23 розглядається колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в даному судовому провадженні (а. с. 1-4).

4.8. Із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 двічі оскаржив до слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, як він вважає, бездіяльність органу досудового розслідування, що полягає за його версією у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР у зв`язку із не реагуванням на його заяву №3596/12 від 12.12.2019.

4.9. Скарги ОСОБА_6 за №3620/16 і №3665/23, подані слідчим суддям з періодичністю 16.12.2019 та 23.12.2019 за своїм змістом по суті є ідентичними та стосуються одних і тих самих обставин й осіб, зазначених ним в заяві до НАБУ за №3596/12, а також містять аналогічні за змістом вимоги (а. с. 1-8, 88-95).

4.10. Рішення за вищевказаною скаргою щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинені кримінальні правопорушення ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК за заявою ОСОБА_6 №3596/12 від 12.12.2019 було прийнято слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 26.12.2019 по справі № 991/2722/19, яке 14.01.2020 переглянула колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (а. с. 97-103).

V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.

(§1) Загальні принципи
5.1. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива) чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, перелічені в ст. 303 КПК.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК «на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення…».
Отже, бездіяльність детектива щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення може бути предметом оскарження слідчому судді.

5.2. Перелік підстав, за яких у слідчого судді існує обов`язок повернути особі подану нею скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива) чи прокурора, котрі згідно з ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені, визначений ч. 2 ст. 304 КПК.

Зокрема, в п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК зазначено, що «скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді». А відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК «слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню».
Тобто, ч. 2 з ч. 4 ст. 304 КПК визначають критерії, на відповідність яким слідчий суддя має обов`язково перевірити будь-яку скаргу, подану на бездіяльність детектива НАБУ, перш ніж перейти до її розгляду по суті в порядку, визначеному ст. 306 КПК. При цьому, в разі встановлення на такій стадії слідчим суддею наявності хоча б однієї з підстав, визначених ч. 2 ст. 304 КПК, він зобов`язаний повернути отриману скаргу особі, яка її подала.

Отже, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК встановлює не право слідчого судді, а саме його обов`язок повернути скаргу особі, яка її подала, за умови що така скарга не підсудна слідчому судді суду, до якого її було подано.

5.3. У свою чергу нормою, яка розмежовує між слідчими суддями місцевих судів та слідчими суддями Вищого антикорупційного суду підсудність скарг, що подаються на підставі ст. 303 КПК, є ст. 33-1 КПК, положення якої застосовуються з урахуванням правил, визначених п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону №100-IX від 18.09.2019.

Так, відповідно до ч. ч. 1, ч. 2 ст. 33-1 КПК «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».
Згідно з приміткою ст. 45 КК «корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу».
А в п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК міститься перелік, умов за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених у примітці ст. 45, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК.
Отже, розгляд саме слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, а не слідчим суддею місцевого суду скарги на бездіяльність детектива, поданої згідно з ст. 303 КПК, можливий не лише за наявності самостійно визначеної особою в заяві про вчинення злочину кваліфікації дій за хоча б однією зі статей КК, зазначених у ч. 1 ст. 33-1 КПК, але й за обов`язкової наявності хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. При цьому саме особа, яка подає скаргу слідчому судді, з огляду на ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК, повинна навести відомості, що можуть свідчити про наявність однієї з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
5.4. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 412 (Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону) КПК «судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності».

Отже, у разі, коли слідчий суддя розглядає по суті в порядку ст. 306 КПК скаргу, яка йому не підсудна, це може свідчити про істотне порушення ним кримінального процесуального закону.

5.5. Таким чином, отримавши скаргу на бездіяльність детектива, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчому судді, виходячи із вищенаведених загальних підходів, слід вирішити питання (1) чи підлягає така скарга розгляду саме слідчим суддею відповідного спеціалізованого суду, та (2) чи є підстави для скасування оскаржуваного рішення.

5.6. Поруч з наведеним, існує правило, згідно з яким, якщо на стадії перегляду рішення слідчого судді буде з`ясовано, що зазначене питання вже розглядалося відповідним судом і по ньому прийнято остаточне рішення, то переглянути по суті таке рішення неможливо. Адже, подібний перегляд порушуватиме принцип юридичної визначеності.

Так, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд.

У п. 40 рішення по справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, заява №3236/03, ЄСПЛ зазначив, що «одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X)».
Отже, у разі виявлення на стадії апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, що з того питання, яке вирішується колегією суддів вже існує чинне остаточне судове рішення, прийняте апеляційним судом, колегія суддів не вправі приймати рішення, яке може призвести по суті до повторного перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду.

5.7. Наявність двох ідентичних за змістом скарг і прийнятого по одній із них остаточного судового рішення не є підставою для закриття кримінального провадження за скаргою, що розглядається апеляційним судом пізніше. Оскільки перелік рішень, одне з яких має прийняти апеляційний суд за результатами перегляду ухвали слідчого судді, передбачено у ч. 3 ст. 407 КПК.

Так, згідно з ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
(§2) Застосування загальних принципів до обставин конкретного провадження
5.8. Оскільки, як було встановлено колегією суддів, 14.01.2020 колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду по справі №991/2722/19 вже прийняла остаточне рішення за скаргою ОСОБА_6 на невнесення до ЄРДР відомостей про вчинені кримінальні правопорушення ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» згідно його заяви №3596/12 від 12.12.2019, то незважаючи на те, що друга його скарга подана до суду з іншим порядковим номером, переглядати остаточне рішення підстави відсутні. Адже, з відповідного питання існує чинне судове рішення.

5.9. Тобто, суд апеляційної інстанції не може переглядати рішення слідчої судді від 26.12.2019, постановлене за результатами розгляду тієї ж заяви ОСОБА_6 за №3596/12 про вчинення кримінального правопорушення від 12.12.2019, бо це питання вже було вирішено колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду 14.01.2020. Й самого бажання ОСОБА_6 не достатньо для того, щоб відбулося нове слухання справи та нове її вирішення. Як вважає колегія суддів, здійснення по суті такого апеляційного перегляду буде порушувати принцип (засаду) юридичної визначеності. Оскільки у цьому випадку ставитиметься під сумнів «остаточне» рішення апеляційного суду від 14.01.2020, яке набрало законної сили.

5.10. Разом з тим, колегія суддів зауважує, що рішення іншої колегії суддів цього ж суду від 14.01.2020, прийняте за подібною скаргою ОСОБА_6 , не має преюдиційного значення при розгляді даної справи, а тому не зобов`язує суд прийняти аналогічне рішення.

(§3) Висновок
5.11. Таким чином, враховуючи вищевказане та принцип res judicata, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчої судді без змін. Оскільки обставинам, у зв`язку з якими ОСОБА_6 подав слідчому судді скаргу №3665/23, фактично вже було надано оцінку апеляційним судом при вирішенні справи №991/2722/19 та щодо них існує остаточне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 8, 22, 26, 303, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4