ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/14/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.1, 3 ст. 191 КК України
У Х В А Л А
іменем України

18 лютого 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002509 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2019 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Херсон, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено:
за ч.1 ст. 191 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч.3 ст. 191 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирішено питання про процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винною та засуджено за те, що вона, будучи призначеною наказом (розпорядженням) в.о. директора Херсонської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі «Укрпошта») № 907 від 17.05.2016 на посаду начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), та повідомленою про повну матеріальну відповідальність, згідно договору від 17.05.2016, підписаного нею особисто, та, будучи ознайомленою під особистий підпис з посадовою інструкцією начальника відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), затвердженої начальником поштампу «Укрпошта» (далі посадова інструкція), відповідно до якої завданнями та обов`язками ОСОБА_9 на посаді начальника відділення було: забезпечення та контроль за видачею кореспонденції та телеграм за адресою «До запитання»; приймання, обробку, відправку та видачу посилок, листів з оголошеною цінністю, бандеролей простих, з оголошеною цінністю (внутрішніх та міжнародних); приймання, оплату грошових переказів; продажу знаків поштової оплати; приймання передплати та обробку замовлення на періодичні видання (п.2.4 посадової інструкції); проведення видачі в доставку поштових відправлень та контролює своєчасну і якісну доставку (п.2.6 посадової інструкції); забезпечує облік та збереження грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ведення касових операцій згідно з вимогами правил та інструкцій, надання звітності до центру поштового зв`язку (поштампу дирекції) у встановлені строки (п.2.9 посадової інструкції), одночасно, відповідно до посадової інструкції ОСОБА_9 несла персональну відповідальність за: схоронність грошових сум, поштових відправлень, умовних та товарно-матеріальних цінностей, бланків суворої звітності, не припущення псування товару (п.4.1.3 посадової інструкції); виконання покладених завдань і функцій виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією (п.4.2.2 посадової інструкції), крім того, ОСОБА_9 перебуваючи на посаді була зобов`язана: забезпечувати збереження грошових коштів, цінностей, поштових і телеграфних відправлень, майна (п.6.2.2 посадової інструкції); забезпечувати повноту оприбуткування отриманих коштів (п.6.2.3 посадової інструкції); забезпечувати своєчасне надання достовірної статистичної звітності (п.6.2.4 посадової інструкції).

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, в період часу з 07.02.2017 по 10.02.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 грошові кошти післяплати в сумі 1690 гривень 90 копійок, плати за пересилання переказів в сумі 79 гривень 60 копійок, плати за зберігання в сумі 72 гривень, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 1842 гривень 50 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 11.02.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_10 грошові кошти післяплати в сумі 865 гривень, плати за пересилання переказів в сумі 43 гривень 25 копійок, плати за зберігання в сумі 36 гривень, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 944 гривень 25 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 16.02.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_10 грошові кошти післяплати в сумі 1739 гривень, плати за пересилання переказів в сумі 69 гривень 56 копійок, плати за зберігання в сумі 36 гривень, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 1844 гривень 56 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 23.02.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_10 грошові кошти післяплати в сумі 688 гривень, плати за пересилання переказів в сумі 34 гривень 40 копійок, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 722 гривень 40 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 04.03.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_12 грошові кошти післяплати в сумі 309 гривень 90 копійок, плати за пересилання переказів в сумі 10 гривень, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 319 гривень 90 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 07.03.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувачів ОСОБА_10 , ОСОБА_13 грошові кошти післяплати в сумі 3057 гривень 90 копійок, плати за пересилання переказів в сумі 121 гривень 83 копійки, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 3179 гривень 73 копійки.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 11.03.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_11 грошові кошти післяплати в сумі 237 гривень, плати за пересилання переказів в сумі 10 гривень, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 247 гривень.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, в період часу з 18.03.2017 по 30.03.2017 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувачів ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 грошові кошти післяплати в сумі 1269 гривень 80 копійок, плати за пересилання переказів в сумі 47 гривень 37 копійок, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 1317 гривень 17 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 31.03.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_10 грошові кошти післяплати в сумі 3171 гривень, плати за пересилання переказів в сумі 135 гривень 37 копійок, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 3306 гривень 37 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку V групи відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), не використовуючи фактично організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, оскільки не мала підпорядкованих працівників, однак будучи матеріально відповідальною особою, протягом дня 11.04.2017 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в приміщенні відділення поштового зв`язку Жовтневе (Інженерне), розташованого за адресою: м. Херсон, с. Інженерне (Жовтневе), вул. Жилий масив, б.5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_9 , шляхом видачі посилок з післяплатою, отримала від одержувача ОСОБА_10 грошові кошти післяплати в сумі 1302 гривень, плати за пересилання переказів в сумі 52 гривень 08 копійок, які у касовому звіті не оприбуткувала, вилучила із каси та привласнила, чим спричинила матеріальну шкоду Публічному акціонерному товариству «Укрпошта» на загальну суму 1354 гривень 08 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_9 , порушує питання про скасування вироку у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Свої доводи мотивує тим, що на підставі ст.75 КК України не підлягають звільненню від відбування покарання особи, які вчинили корупційні злочини, зокрема, ст.191 КК України, відповідно примітки до ст.45 КК України. Обвинувачена ОСОБА_9 відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону. Так, вона вчинила злочини, передбачені ч.ч.1,3 ст.191 КК України, обіймаючи посаду начальника відділення зв`язку V відділення поштового зв`язку Жовтневе ПАТ «Укрпошта» та відповідно до посадової інструкції виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи спеціально уповноваженою на виконання таких обов`язків, вчинила дії, які є корупційними. За викладеного вказує, що положення ст.75 КК України не підлягали застосуванню Крім того, судом першої інстанції не було зазначено пом`якшуючі обставини, які стали підставою для застосування ст.75 КК України. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки.

У запереченнях захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 указує на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, просить її залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, просив ухвалити новий вирок у частині призначення покарання, доводи представника потерпілого - ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_8 ,які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Як убачається з матеріалів провадження, обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнала себе винною у вчиненні злочинів, за які її засуджено, в обсязі висунутого їй обвинувачення.

Оскільки вона та інші учасники судового провадження, не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченої, представника потерпілого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винної.

Що ж до доводів прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, то колегія вважає їх безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 27.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінальних покарань», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із вимогами ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більш п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що стороною обвинувачення фактично порушується питання про недотримання судом першої інстанції вищенаведених вимог закону, що безпосередньо пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

На думку колегії суддів, доводи прокурора про можливість виправлення ОСОБА_9 лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі, є непереконливими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 дотримався вимог ст.ст.50, 65, 75 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання є м`яким, як про це стверджує апелянт, немає.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнала себе винною у вчиненні злочинів, добровільно відшкодувала матеріальну шкоду в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_16 показала, що обвинувачена ОСОБА_9 відшкодувала матеріальну шкоду в повному обсязі, претензій матеріального характеру до неї не має.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.50, 65, 75 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про її особу, яка повністю визнала себе винною, не оспорювала фактичні обставини кримінального провадження, у зв`язку з чим його розгляд відбувався у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, за місцем реєстрації характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, 2013 року народження, тобто має міцні соціальні зв`язки та правильно визнав обставинами, що пом`якшують її покарання, - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також суд врахував думку прокурора, який у судових дебатах, посилаючись на наведені вище обставини, просив призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, і цю позицію прокурора підтримав представник потерпілого ОСОБА_16 , яка не наполягала на призначенні обвинуваченій покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

Врахувавши ці конкретні обставини, дані про особу винної ОСОБА_9 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, які вказують на можливість її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів без реального відбування покарання в умовах контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом визначеного іспитового строку, що є підставою для звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, суд дійшов висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_9 не є суспільно небезпечною особою та про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, і на думку колегії, є правильним.

Таке покарання є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання, оскільки за умови проведення із засудженою відповідних профілактичних заходів та контролю за її поведінкою може бути досягнуто її виправлення.

Що ж до доводів прокурора про те, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України через вчинення нею корупційних злочинів, то колегія суддів вважає їх такими, що не грунтуються на законі, виходячи з наступного.

Згідно із приміткою ст.45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.

Відповідно до обвинувачення, встановленого та визнаного судом доведеним, ОСОБА_9 , будучи матеріально відповідальною особою, привласнила чуже майно, яке їй було ввірено.

При цьому їй не висувалося обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, ч.3 ст.191 КК України, шляхом зловживання службовим становищем, а тому вчиненні нею злочини відповідно до примітки ст.45 КК України не є корупційними, і це не перешкоджає застосуванню ст.75 КК України.

Отже, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а також свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Даних про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

З огляду на це, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4