Справа № 159/2944/20
Провадження № 1-кп/159/354/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880 від 25 травня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубове Ковельського району, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 в квітні 2020 року, точної дати слідством не встановлено, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив придбати завідомо підроблене національне посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія), видане на його особу, та, у якому буде зазначено категорію «В», «В1», «С» та «С1», на право керування легковими та вантажними транспортними засобами, тобто категорії, визначені «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 (далі -Положення).

Так, відповідно до п. 16 Положення, посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Однак, ОСОБА_4 , діючи з метою отримання посвідчення водія на свою особу із зазначенням категорій «В», «В1», «С» та «С1», без дотримання умов вищевказаного пункту Положення, віднайшов повідомлення рекламного характеру у всесвітній мережі «Інтернет» про можливість виготовлення посвідчень водія за кошти та домовився із невстановленою досудовим слідством особою про виготовлення посвідчення водія.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на сприяння невстановленій особі в підробці офіційного документа - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений точно час та місце за допомогою месенджера "Viber", надіслав невстановленій досудовим слідством особі свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, власне електронне фотозображення, та в подальшому надіслав грошові кошти в сумі 6100,00 грн. за отримане підроблене посвідчення водія на його ім`я, тим самим надав інформацію та засоби для підроблення посвідчення водія з метою подальшого його власного використання.

Крім цього, 24 травня 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 , знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категоріями «В», «В1», «С» та «С1» видане на його особу, є завідомо підробленим документом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовував його під час керуванням транспортним засобом.

Так, він, 24 травня 2020 року близько 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061» р.н. НОМЕР_2 , на автодорозі по вулиці Володимирській в м. Ковель Волинської області, був зупинений працівниками роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції. В подальшому, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав для перевірки працівникам указаного підрозділу поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке згідно висновку експерта № 189 від 05.06.2020 не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, яке він умисно використовував як завідомо підроблений документ - посвідчення водія, що містить зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС.

Своїми умисними діями, які виразились в пособництві, а саме сприянні вчиненню злочину шляхом надання засобів злочину іншим співучасникам злочину для виготовлення підробленого посвідчення, що надає права з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документа, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто в пособництві, а саме сприянні вчиненню злочину шляхом надання засобів злочину іншим співучасникам злочину для виготовлення підробленого посвідчення, що надає права з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкцією ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Призначаючи таке покарання, суд бере до уваги всі обставини по справі, а також, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до скоєного.
Саме таке покарання на переконання суду буде справедливим.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:
за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного року) обмеження волі;
за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного року) обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи в сумі 980,70 (дев`ятсот вісімдесят грн. 70 коп.).

Речові докази у справі, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження знищити, скасувавши накладений на нього арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1