Справа № 182/1963/19
Провадження № 1-кс/0182/3883/2019
У Х В А Л А
Іменем України

18.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного про проведення слідчих дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, на постанову слідчого від 03.04.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000831, в якій зазначила :

12.03.2019р. вона звернулася до Нікопольського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області із заявою про скоєні стосовно мене кримінальні правопорушення гр.. ОСОБА_4 , передбачені ч.2 ст.383 та ч.2 ст.384 КК України та додала до заяви відповідні докази. Оскільки слідчим в порушення ст..214 КПК на протязі тижня не приймалося рішення про внесення відомостей про вчинений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вона звернулася із заявою до Нікопольського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 25.03.2019р. у справі № 182/1963/19 задоволена скарга на бездіяльність слідчого та зобов`язано слідчого СВ Нікопольського ВП внести повідомлення ОСОБА_3 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
На підставі зазначеної ухвали суду ст..слідчим СВ Нікопольського ВП ОСОБА_5 28.03.2019р. внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ст.383 ч.2 КК України та зареєстроване кримінальне провадження за № 0000831 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.,383 ч.2 КК України.
Відповідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст. 91 КПК у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню:
-подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
-винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
-вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
-обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК на слідчого покладений обов`язок доказування обставин, передбачених ст..91 КПК.
Частиною 2. Ст..96 КПК встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В порушення перерахованих вимог кримінального процесуального законодавства слідчий ОСОБА_5 проігнорував покладений на нього законом обов`язок доказування, обставин, передбачених ст..91 КПК, ніяких слідчих дій не виконував, докази не збирав. 03.04.2019р. виніс постанову, якою на підставі п.2 ч.І ст.284 КПК України кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за№ 0000831 від 28.03.2019р. закрив у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. В порушення ч.б ст.284 КПК слідчий ОСОБА_5 не надіслав заявниці копію постанови про закриття кримінального провадження як заявнику. Про закриття справи їй стало відомо 04.12.2019р. з відповіді заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури від 28.11.2019р. на її запит про стан розслідування справи.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий зазначив, що «оскільки оцінка доказів у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_3 є обвинуваченою, відносится до виключної компетенції суду, в її заяві вона фактично ставить питання про розслідування тих самих обставин, що вже є предметом судового розгляду, тому розслідування за цих умов може вплинути на об`єктивність та неупередженість суду першої інстанції та розцінюватись відповідно до вищевказаних статей чинного законодавства як втручання в правосудця». Тобто, на думку слідчого вона не має права звертатися із заявою про вчинення кримінального правопорушення, бо на неї відкрите кримінальне провадження.
Однак, такий висновок порушує її право як громадянина на звернення до правоохоронних органів про захист її прав, на об`єктивне розслідування її заяви, та на доступ до правосуддя.
Статтею 214 КПК не встановлено обмежень щодо подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, а кримінальним процесуальним законодавством не встановлено обмежень щодо розслідування справ стосовно осіб, які подали завідомо неправдиві повідомлення про вчинення злочину. Дії ОСОБА_6 вчинені стосовно нї за 14 днів до відкриття кримінального провадження , різні за своєю суттю, в часі з подальшими його діями та є закінченим злочином з моменту подання завідомо неправдивого повідомлення ( заяви) про вчинення злочину.
Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
При розслідуванні кримінального провадження №0000128 стосовно неї за ст..368 ч.3 КК України слідчою ОСОБА_7 проігноровані та безпідставно відкинуті мої показання, клопотання захисника про перевірку заяви та показань ОСОБА_6 щодо їх об`єктивності, посилаючись на те, вони не відображені у підозрі, яка пред`явлена їй. Тому посилання слідчого ОСОБА_5 на «розслідування тих самих обставин» не відповідає дійсності.
Не здійснивши жодної слідчої дії, ОСОБА_5 зазначив у постанові про закриття провадження, що в діях відсутній склад злочину, навіть не назвавши особу, в діях якої, на його думку, відсутній склад злочину та ознаки якого злочину він не вбачає.
Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а відповідно до ст. 64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до статті 303 КПК рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; ( п.3 ч.І ст.303 КПК).
Згідно із ст..304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, яку вона отримала тільки 04.12. 2019р. в Нікопольській місцевій прокуратурі.
Заявниця до суду не з`явилась, надала заяву, в якій наполягала на задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 91 КПК України визначено
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні
1. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як вбачається з тексту постанови слідчого ОСОБА_5 від 03.04.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000831, слідчий не допитав взагалі нікого, у тому числі і заявницю ОСОБА_3 , не провів ніяких слідчих дій. Текст постанови містить тільки посилання на статті КПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Конституції України. Виклавши суть окремих статей зазначених законів України та Конституції України, слідчий зробив висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КПК України, не зазначивши при цьому в чиїх діях відсутній склад злочину.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого ОСОБА_5 від 03.04.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000831 є немотивованою і такою, що підлягає скасуванню

Керуючись ст.ст. 91, 303 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 03.04.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000831

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1