ЄУН № 336/1894/20
пр. № 1-кс/336/289/2020
УХВАЛА
Іменем України
16 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000913 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 1, 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000913 від 03.04.2020 року за ст. 307 ч. 1, 2 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у тому, що за невстановлених слідством обставин придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон. А 08.04.2020 року приблизно о 15.30 годині на сходинковому майданчику першого поверху четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 умисно збув ОСОБА_7 за 250 гривень наркотичний засіб метадон вагою в перерахунку на основну речовину 0,1092 грамів.

Також ОСОБА_6 підозрюється у тому, що, будучи особою, яка раніше вчинила злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, при невстановлених слідством обставинах, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений, метадон, який став зберігати при собі з метою збуту. 14.04.2020 року приблизно о 13.10 годині ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , за 200 гривень продав ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якого обмежений, метадон вагою 0,1115 грамів.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані як незаконні придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту та збут наркотичного засобу, за ст. 307 ч. 1 КК України, а також як незаконні придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчинені повторно, за ст. 307 ч. 2 КК України,

15.04.2020 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 1, 2 КК України.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на існування ризику скоєння іншого кримінального правопорушення, впливу на свідків чи перешкоджання кримінальному провадженні іншим шляхом.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 офіційно не працює, перебуває на обліку в наркодиспансері, заробляє на життя шляхом збуту наркотичного засобу, тож наявні ризики вчинення іншого злочину, а крім того ОСОБА_6 знає де проживає свідок ОСОБА_7 , що не виключає можливого незаконного впливу на нього.

Прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи, що ОСОБА_6 за обставин, зазначених у повідомленні про підозру, вину у скоєнні злочинів не визнає, має постійне місце проживання, яке збігається із місцем реєстрації, працює неофіційно, має стійкі соціальні зв?язки, мешкаючи із матір?ю, сестрою та племінником. Також захисник зазначала, що ОСОБА_6 раніше не судимий, протягом останніх десяти років не притягувався до кримінальної відповідальності, мав намір пройти лікування у наркодиспансері, однак, через карантинні обмеження не міг його реалізувати. Вказуючи, що слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків, на які вони посилались в обґрунтування клопотання, просила обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, згоду на що надала також власник квартири мати підозрюваного ОСОБА_8 .

Слідчим суддею за клопотанням захисника допитана свідок ОСОБА_8 , яка пояснила що є матір`ю підозрюваного ОСОБА_6 . ОСОБА_6 протягом останніх років вживає наркотичні засоби, періодично лікується, але без стійкого тривалого результату. Водночас про те, щоб ОСОБА_6 збував наркотики їй нічого невідомо, він працював неофіційно на звалищі. Наразі ОСОБА_6 мешкає у належній їй на праві власності квартирі за адресою. АДРЕСА_1 , та свідок просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на що вона погоджується.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочинів підтверджена протоколами огляду свідка ОСОБА_7 , висновком експерта, протоколами допиту свідків, протоколами про результати аудіо та відеоконтролю за особою, допустимість яких слідчим суддею не оцінюється, водночас в сукупності вищевказані докази можуть свідчити про можливу причетність ОСОБА_6 до збуту наркотичний засобів.

При цьому слідчий суддя ґрунтується на рішеннях Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання та обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, мешкає разом із родичами, страждає на деякі хронічні захворювання, у зв`язку з чим потребує дотримання дієти та спостереження у фахових лікарів.

Посилання слідчого про те, що ОСОБА_6 заробляє на життя збутом наркотичних засобів нічим не підтверджується, адже ОСОБА_6 раніше за збут наркотичних засобів жодного разу не засуджувався.

Доводи слідчого про можливість здійснення впливу на свідка у кримінальному провадженні суд до уваги не приймає, адже вони нічим не обґрунтовані та не підтверджені. Наявність аудіо та відеоконтролю за особою, на переконання суду, мінімізує цей ризик, адже робить нелогічним вплив на свідка у кримінальному провадженні.

Посилання на можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином слідчий та прокурор не конкретизували та не вказали в який саме спосіб, підозрюваний може це зробити.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що фактично єдиним ризиком, який може мати місце, є переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що у разі доведення вини у скоєнні злочинів, очікуване покарання може досягати десяти років позбавлення волі, що може бути достатньо вагомою причиною переховуватись від слідства.

Водночас, на переконання слідчого судді, цей ризик в достатній мірі може бути компенсований запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту за постійним місцем проживання з покладення відповідних обов?язків.

Підстав для обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу слідчим та прокурором не наведено, які не наведено підстав вважати, що більш м?який запобіжний захід не здатен забезпечити належної поведінки ОСОБА_6 .

Визначаючи строк обрання запобіжного заходу слідчий суддя керується строком досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки підстав для застосування запобіжного заходу поза межами досудового розслідування або судового провадження КПК України не передбачає.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000913 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 1, 2 КК України, залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 1, 2 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 червня 2020 року включно, поклавши обов`язки:

цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження;

не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження;

письмово повідомляти про зміну свого місця проживання слідчого, прокурора та суд залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала діє до 15 червня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1