Справа № 643/6527/20
Провадження № 1-кс/643/2178/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002153 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту,-

встановив :

Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002153 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.04.2020 о 12:49 год. до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 38 встановлено водія автомобіля опель НОМЕР_1 , який зберігав при собі речовину невідомого походження. (ЖЕО 17942 від 22.04.2020)

Відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за № 0002153 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення огляду місця події 22.04.2020 у період часу з 14:25 до 14:50 за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська,38 в автомобілі опель днз НОМЕР_1 на задньому сидінні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при понятих добровільно видав дві полімерні трубки з нашаруванням невідомої речовини, та один паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а також скляну колбу з нашаруванням невідомої речовини. Як пояснив ОСОБА_4 , ви вилучена речовина є наркотиком «конопля», її та предмети для вживання він зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Виявлений згорток з речовиною було поміщено до паперового конверта та опечатано у присутності понятих. Виявлена скляна колба та трубки з залишками невідомої речовини поміщені до окремих паперових конвертів та герметично опечатані.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлена та вилучена під час проведення огляду місця події речовина - є предметом вилученим з обігу. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій а також відповідних судових експертиз, що потребує певного часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Для встановлення цього факту необхідно проведення комплекс слідчих та процесуальних дії відповідні судові експертизи, що потребує певного часу.
Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості його знищення або переховування, прокурор просив клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом із клопотання надали заяву, в якій просили проводити судове засідання без їх участі, клопотання підтримали.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002153 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: опечатаний паперовий конверт з підписами учасників огляду, всередині якого знаходиться один паперовий згорток з речовиною рослинного походження. Паперовий конверт опечатано та несанкціонований доступ до його вмісту відсутній; опечатаний паперовий конверт з підписами учасників огляду, всередині якого знаходиться дві полімерні трубки з нашаруванням невідомої речовини. Паперовий конверт опечатано та несанкціонований доступ до його вмісту відсутній; опечатаний паперовий конверт з підписами учасників огляду, всередині якого знаходиться скляна колбу з нашаруванням невідомої речовини. Паперовий конверт опечатано та несанкціонований доступ до його вмісту відсутній, яке було вилучене у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення огляду місця події 22.04.2020 у період часу з 14:25 до 14:50 за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська,38 в автомобілі опель днз НОМЕР_1 .

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1