Провадження №11-кп/801/126/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року, якою клопотання засудженого задоволено частково, зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 липня 1996 року по 22 квітня 1997 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року клопотання засудженого задоволено частково, зараховано ОСОБА_8 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 липня 1996 року по 22 квітня 1997 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Приймаючи рішення суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що в особовій справі засудженого не міститься доказів того, що до засудженого ОСОБА_8 після набрання вироком Херсонського обласного суду від 25.02.1997 року законної сили, тобто з 22.04.1997 року, було застосовано попереднє ув`язнення або ж він перебував в слідчому ізоляторі для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Крім того, з часу набрання вироком законної сили строк попереднього ув`язнення припиняється і засуджений починає відбувати призначене судом покарання. Після набрання вироком законної сили засуджений і продовжував перебувати в слідчому ізоляторі, цей строк не можливо вважати попереднім ув`язненням.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить змінити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015 року за №838-VIII «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за весь час перебування його в слідчому ізоляторі, тобто з дня затримання, з 26.07.1996 року по день прибуття в установу виконання покарань, 17.02.2002 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст.87 КВК України засуджені до позбавлення волі направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Засудженого ОСОБА_8 доставлено відбувати покарання 17.02.2002 року, відповідно до довідки ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», тому період з моменту затримання ОСОБА_8 26.07.1996 р. по 17.02.2002 р. має бути зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки слідчий ізолятор, у відповідності до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є установою попереднього ув`язнення.
Заслухавши засудженого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.
Згідно із п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.), оскільки таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може впливати на строк, з якого особа має можливість на реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, які виникають після відбуття певного строку покарання.
Таку ж позицію висловив Верховний Суд України у постанові судової палати у кримінальних справах від 26 жовтня 2017 року № 5-121кс(15)17 а саме, Верховний Суд України дійшов висновку про те, що положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII слід тлумачити таким чином, що в ній фактично використане родове поняття позбавлення волі, яке складає зміст відразу двох видів покарань: позбавлення волі на певний строк і довічного позбавлення волі. Відповідно, норма про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих, які засуджені до довічного позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Херсонського обласного суду від 25.02.1997 року згідно якого його засуджено за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.190, п. п. "б", "г" ст.93 КК України, з урахуванням положень ст.42 КК України, до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його особистою власністю.
22.04.1997 року ухвалою Верховного Суду України вирок щодо засудженого ОСОБА_8 залишено без змін.
Постановою Херсонського обласного суду від 22.06.2000 року ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.190, п. п. "б", "г" ст.93 КК України, з урахуванням положень ст.42 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі у тюрмі з суворим режимом з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Вирок Херсонського обласного суду від 25.02.1997 року набрав законної сили 22.04.1997 року. З часу набрання вироком законної сили строк попереднього ув`язнення припиняється і засуджений починає відбувати призначене судом покарання. В особовій справі засудженого не міститься доказів того, що до засудженого ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили було застосовано попереднє ув`язнення або ж він перебував у слідчому ізоляторі для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року, якою зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 липня 1996 року по 22 квітня 1997 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :