ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/154/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 621/3763/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування не представлено відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України саме ТОВ «Праймфорт», відсутні підтверджені дані щодо належності майна, не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Прокурор, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28 грудня 2019 року скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, перелік якого зазначений в апеляційній скарзі. В обгрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 . В ході обушку було виявлено та вилучене майно, власником якого є ТОВ «Праймфорт». Прокурор зазначає, що вказане майно має ознаки речового доказу та під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні технічно-комп`ютерної експертизи. З метою запобігання ризикам знищення та втрати майна необхідно накласти арешт на вилучене майно. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку представника власника майна, який заперечувати проти задоволення апеляційних вимог, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не встановила підстави для їх задоволення. З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділом Зміївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. У клопотанні вказано, що до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено факт розповсюджувачів лотереї, діяльність яких не віднесене до організації та проведення лотерей, не заборонених Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні». 24.12.2019 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшуку нежитлової будівлі за вказаною адресою та виявлено і вилучено майно, яке перелічене у клопотанні слідчого. Звертаючись із клопотанням про арешт майна, слідчий вказав, що воно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки як вбачається з його змісту, слідчий обмежився лише посиланням на норми КПК України, що регламентують порядок та підстави накладення арешту на майно. Твердження слідчого, що вилучене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні жодним чином не обгрунтоване. У клопотанні не зазначено обставин, які б вказували чи давали б достатні підстави вважати, що за вказаною адресою здійснюється зайняття гральним бізнесом, за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 203-2 КК України. У змісті клопотання взагалі не конкретизовано обставин вчинення злочину, а з наданих суду матеріалів не вбачається, що за цією адресою здійснювалася саме та діяльність, у зв`язку із якою розпочато кримінальне провадження, та які обставини, викладені у ст. 170 КПК України свідчать про необхідність арешту майна.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді. В апеляційній скарзі прокурор вказав, що під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні технічно-комп`ютерної експертизи, проте у клопотанні про арешт майна не зазначалося про потреби досудового розслідування у проведенні будь-яких експертиз. З огляду на зазначене підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Клопотання про арешт майна не обгрунтоване, необхідність у накладенні арешту на виявлене майно на даний час не доведена. У клопотанні зазначається, що керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді