Справа № 149/732/20
Провадження №1-кп/149/104/20
Номер рядка звіту 315
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000143 від 16.03.2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 отримав 28.12.2017 р., у встановленому чинним законодавством порядку, посвідчення водія категорії «В» та «С» та, в подальшому, відповідно до постанови Хмільницького міськрайонного суду від 19.12.2018 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В подальшому, після спливу строку позбавлення права керування, ОСОБА_4 , відновлювати посвідчення водія у ТСЦ МВС в порядку встановленому законом не став та восени 2019 більш точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено. ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлений законодавством України порядок повернення тимчасово вилученого посвідчення водія, відповідно до Положення про порядок тимчасово вилученого посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1086 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1166 від 16.11.2019 та № 888 від 28.10.2015), а саме уникаючи проходження позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного та практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії, за винагороду в сумі 170 грн придбав у невстановленому місці в невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В», «С», «ВЕ» та «СЕ», яке підтверджує право його власника на керування транспортним засобом автомобілем, дозволена максимальна вага якого не перевищує 3500 кг (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія восьми, права керування автомобілем, масою від 7500 кг, призначеного для перевезення вантажів, права керування зіставними транспортними засобами, тягачем у яких виступає транспорт категорії В, С1, С, D1 або D, видане ТСЦ № 0541 МВС у Вінницькій області 12.11.2019 на його ім`я з серійним номером НОМЕР_1 .

В подальшому, 01.01.2020 близько 17:50 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 в с. Війтівці Хмільницького району Вінницької області був зупинений працівниками СРПП № 3 Хмільницького ВП. На вимогу працівників поліції пред`явити документи на право керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що надає для перевірки документ, який містить завідомо неправдиві відомості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця, надав поліцейському СРПП № 3 Хмільницького ВП Калинівського ВП у Вінницькій області ОСОБА_6 посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів від 30.03.2020 № 83 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документа. В бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , зображення (захисні сітки, бланкові тексти, вихідні дані підприємства - виробника) нанесено за допомогою термосублімаційного друку.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав в суді показання, відповідно до яких він через соціальну мережу «Facebook» спілкувався з невідомою особою, з якою домовився про виготовлення йому посвідчення водія. Надав свої дані, вислав фотографію та придбав це посвідчення за 170-173 грн. Посвідчення отримав у відділенні «Нова пошта». В подальшому вказане посвідчення 01.01.2020 пред`явив працівникам поліції, коли його зупинили під час керування транспортним засобом. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати цей порядок, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений вину свою в скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому каяття обвинуваченого полягає в тому, що він розкаявся у вчиненому, зробив для себе висновки. Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення полягає у тому, що він повідомив про обставини придбання посвідчення.
Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. При цьому суд не приймає до уваги обтяжуючу обставину вказану в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий стан обвинуваченого не підтверджено доказами. Доказом перебування в стані сп`яніння не може бути постанова Хмільницького міськрайонного суду від 30.01.2020, оскільки даною постановою ОСОБА_4 притягнутий за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову проходити огляд на стан сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховує висновки органу пробації наведені в досудовій доповіді, відповідно до яких ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середні, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. ОСОБА_4 на обліках в лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.03.2020 скасувати.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що становить 680 грн (шістсот вісімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 до Державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в розмірі 3140,20 грн.
Речові докази:
посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке є речовим доказом та зберігається в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1