Справа № 191/507/20
Провадження № 1-кп/191/66/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 31 січня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1983 році березні місяці 29 дня в сел. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, який має неповну середню освіту, українця, громадянина України, не судимого, військовозобов`язаного, раніше судимого:

07.12.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч.2 , ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

01.11.2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 140 годин;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , який засуджений 01.11.2019 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 140 (сто сорок) годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив умисне кримінальне правопорушення проти правосуддя.
Так 16.12.2019 ОСОБА_3 поставлено на облік Синельниківського МРВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі - Синельниківський МРВ) та 16.12.2019 ОСОБА_3 посадовими особами Синельниківського МРВ ознайомлений з порядком і умовами відбування покарань у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Цього ж дня засудженому видано направлення до Славгородської селищної ради виконавчого комітету Синельниківського району Дніпропетровської області (далі Славгородська селищна рада), для відбування призначеного вироком суду покарання.
Розпорядженням голови Славгородської селищної ради №120-0 від 16.12.2019 ОСОБА_3 прийнято для відбування громадських робіт на території Славгородської селищної ради.
Згідно складеного графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт Славгородської селищної ради, з яким ОСОБА_3 ознайомлений під підпис, на грудень 2019 року він повинен відпрацювати по 4 години в період часу з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин у період часу з 17 грудня по 28 грудня 2019 року, окрім вихідних та святкових днів. Проте з них не відпрацював 8 годин громадських робіт без поважних причин, а саме 26, 27 грудня 2019 року, згідно табелю виходу на роботу особи, яка відбуває покарання у вигляді громадських робіт від 27.12.2019. У зв`язку з чим засудженому ОСОБА_3 11.01.2020 винесене застереження у вигляді письмового попередження про, те що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Посадовими особами Синельниківського МРВ до Славгородської селищної ради було направлено повідомлення про поновлення відбування покарання ОСОБА_3 , з 13.01.2020, але останній на вказаний день до Славгородської селищної ради не прибув причину не явки повідомив.
Згідно складеного графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт Славгородської селищної ради, з яким ОСОБА_3 ознайомлений під підпис, на січень 2020 року він повинен відпрацювати по 4 години в період часу з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин у період часу з 21 січня по 31 січня 2020 року, окрім вихідних та святкових днів. Проте з них не відпрацював 28 годин громадських робіт без поважних причин, а саме 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30 січня 2020 року, згідно табелю виходу на роботу особи, яка відбуває покарання у вигляді громадських робіт від 31.01.2020.
Згідно складеного графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт Славгородської селищної ради, з яким ОСОБА_3 ознайомлений під підпис, на лютий 2020 року він повинен відпрацювати по 4 години в період часу з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин у період часу з 03 лютого по 28 лютого 2020 року, окрім вихідних та святкових днів. Проте жодного разу не вийшов на відпрацювання громадських робіт.
Станом на 17.02.2019 ОСОБА_3 , будучи засудженим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2019 до 140 годин громадських робіт, умисно не відпрацював 104 години.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце відповідно до обвинувачення, зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, просить суд строго не карати.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та перебуває на обліку у лікаря нарколога.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому мінімальне покарання у вигляді арешту із застосуванням вимог ст.ст.71, 72 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

ХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 389 КК України у виді 1 місяця арешту.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2019 до призначеного покарання остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1