КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу прокуратури київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться біля гаражу № НОМЕР_3 автокооперативу «Імпульс», який розташований по вул. В. Порика, 10 в м. Києві, а саме на: пластикові стяжки білого кольору в кількості 6 шт.; пластикові стяжки чорного кольору в кількості 2 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; поліс обов`язкового страхування серії АМ/5889462; поліс автострахування серії ЕР.147277803; довіреність від 01.08.2017 від ОСОБА_9 на автомобіль «Land Rover» д.н. НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про одруження № НОМЕР_5 ; документи на іноземній мові на 8 арк.; транспортний засіб «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що власниця вказаного транспортного засобу - громадянка Латвії ОСОБА_10 не має жодного відношення до даного кримінального провадження.
Крім того, під час проведення невідкладного обшуку 27.04.2020 у транспортному засобі, слідчий не знайшов жодної речі, яка відповідала б критеріям ст. 98 КПК України.
На думку апелянта, жодна з вилучених речей не є забороненою, не має обмежень щодо їх обігу, не має жодного доказового значення.
Фактично, слідчим суддею накладено арешт у зв`язку з тим, що транспортний засіб перебував у користуванні ОСОБА_6 , однак дана обставина не може бути підставою для накладення арешту.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000164 від 11.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України.
Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, 11.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000164 про те, що 10.04.2020 близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими, на даний час досудовим розслідуванням особами на автомобілях марки «Land Rover» з іноземними реєстраційними номерами НОМЕР_1 та марки «Opel» з іноземними реєстраційними номерами НОМЕР_6 , прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 , де в той час перебували ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їх малолітня онука ОСОБА_16 . З метою конспірації та недопустимості подальшого їх викриття, для маскування слідів вчинення злочину, всі учасники озброєної банди одягли рукавички та маски-балаклави, після чого проникли до будинку, де вчинили розбійний напад на ОСОБА_14 , його дружину та онуку, після чого, застосовуючи насильство, а також погрожуючи застосуванням предметів, схожих на пістолет та ніж, заволоділи грошовими коштами, мобільними телефонами, виробами з металу жовтого кольору, а також іншими речами, які належать потерпілим, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 187 КК України.
Крім того, 27.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000164 про те, що на території Київської області діє озброєна банда, до складу якої входять громадяни ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та інші особи, яка організована з метою нападу на окремих громадян та вчинення інших злочинів майнової спрямованості, з правовою кваліфікацією таких дій за ст. 257 КК України.
Згідно протоколу обшуку складеного старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_20 від 27.04.2020, під час обшуку транспортного засобу марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , виявлено та вилучено: пластикові стяжки білого кольору в кількості 6 шт.; пластикові стяжки чорного кольору в кількості 2 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; поліс обов`язкового страхування серії АМ/5889462; поліс автострахування серії ЕР.147277803; довіреність від 01.08.2017 від ОСОБА_9 на автомобіль «Land Rover» д.н. НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про одруження № НОМЕР_5 ; документи на іноземній мові на 8 арк.; транспортний засіб «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_20 від 27.04.2020 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000164 від 11.04.2020 виявлене та вилучене 27.04.2020 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться біля гаражу № НОМЕР_3 автокооперативу «Імпульс», який розташований по вул. В. Порика, 10 в м. Києві, майно, а саме: пластикові стяжки білого кольору в кількості 6 шт.; пластикові стяжки чорного кольору в кількості 2 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; поліс обов`язкового страхування серії АМ/5889462; поліс автострахування серії ЕР.147277803; довіреність від 01.08.2017 від ОСОБА_9 на автомобіль «Land Rover» д.н. НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про одруження № НОМЕР_5 ; документи на іноземній мові на 8 арк.; транспортний засіб «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .
28.04.2020 старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з начальником відділу прокуратури київської області ОСОБА_8 , звернулася із клопотанням до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 27.04.2020 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться біля гаражу № НОМЕР_3 автокооперативу «Імпульс», який розташований по вул. В. Порика, 10 в м. Києві, а саме на: пластикові стяжки білого кольору в кількості 6 шт.; пластикові стяжки чорного кольору в кількості 2 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; поліс обов`язкового страхування серії АМ/5889462; поліс автострахування серії ЕР.147277803; довіреність від 01.08.2017 від ОСОБА_9 на автомобіль «Land Rover» д.н. НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про одруження № НОМЕР_5 ; документи на іноземній мові на 8 арк.; транспортний засіб «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2020 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться біля гаражу № НОМЕР_3 автокооперативу «Імпульс», який розташований по вул. В. Порика, 10 в м. Києві, а саме на: пластикові стяжки білого кольору в кількості 6 шт.; пластикові стяжки чорного кольору в кількості 2 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; поліс обов`язкового страхування серії АМ/5889462; поліс автострахування серії ЕР.147277803; довіреність від 01.08.2017 від ОСОБА_9 на автомобіль «Land Rover» д.н. НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про одруження № НОМЕР_5 ; документи на іноземній мові на 8 арк.; транспортний засіб «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які можуть бути використані для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав необхідним накласти арешт з метою збереження речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться біля гаражу № НОМЕР_3 автокооперативу «Імпульс», який розташований по вул. В. Порика, 10 в м. Києві, а саме на: пластикові стяжки білого кольору в кількості 6 шт.; пластикові стяжки чорного кольору в кількості 2 шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; поліс обов`язкового страхування серії АМ/5889462; поліс автострахування серії ЕР.147277803; довіреність від 01.08.2017 від ОСОБА_9 на автомобіль «Land Rover» д.н. НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про одруження № НОМЕР_5 ; документи на іноземній мові на 8 арк.; транспортний засіб «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , з тих підстав, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в межах вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховуване, пошкоджене, зіпсоване, зникнути, втрачене, знищене, використане, перетворене, пересунуте, чи передано.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Крім того, як убачається з матеріалів судового провадження, та не заперечується учасниками судового розгляду, транспортний засіб марки «Land Rover» модель «Freelander 2» д.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 перебуває у власності громадянки Латвії ОСОБА_10 .

Разом з тим, захисником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не доведено, що мало місце втручання у права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_6 , оскільки матеріали справи не містять даних про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 .
Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3