ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002740 від 02.11.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року, якою обвинувальний акт щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору для його належного оформлення,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції.

Прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що матеріали судового провадження не містять документів, які підтверджують, що обвинувачений належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Також, матеріали не містять жодного документу, що на момент складання та затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , останній тривалий час не проживав за місцем мешкання.

На думку прокурора, суд, у порушення ч.2 ст.314 КПК України, провів підготовче судове засідання без участі обвинуваченого. Суд, дійшовши висновку, про ухилення обвинуваченого від суду, мав можливість голосити його у розшук та зупинити судове провадження, що судом зроблено не було.

Крім того вказує, що, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_7 з`являвся до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору для його належного оформлення.

Своє рішення суд мотивував тим, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки за результатами неодноразового виклику останнього до суду, а також застосування до нього примусових приводів 25 лютого 2019 року, 10 червня 2019 року і 09 вересня 2019 року, останнього до суду уповноваженими особами поліції доставлено не було і не надано будь-яких письмових пояснень з приводу невиконання приводу, а отже, викладені обставини свідчать про грубе порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд можливості здійснити виклик обвинуваченого належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка вважала необґрунтованим повернення обвинувального акту та просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Виходячи з вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону, беручи до уваги заборону надання суду матеріалів кримінального провадження до початку судового розгляду, встановлену частиною четвертою цієї ж статті, обвинувальний акт повинен відповідати таким вимогами виключно як процесуальний документ.

З оскаржуваної ухвали убачається , що вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та колегія суддів не може погодитись з судом першої інстанції, що стороною обвинувачення не зазначено анкетних даних обвинуваченого та не встановлено адресу проживання, оскільки 22 листопада 2018 року ОСОБА_7 надавав розписку прокурору про отримання обвинувального акту та з`являвся до органів досудового розслідування за викликом за адресою , яка вказана в обвинувальному акті, що спростовує факт не встановлення місця проживання обвинуваченого на момент проведення досудового розслідування та завершення його зі складанням обвинувального акту.

Виходячи з вище викладеного, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що не встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, згідно до вимог діючого КПК, сумніви суду є передчасними , тоді як визнати обґрунтованими висновки суду в частині невідповідності обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, колегія суддів не має підстав та суду слід більш детально проаналізувати вимоги ст. 291 КПК з метою уникнення необґрунтованого відкладення розгляду кримінальних проваджень та розгляду вказаний проваджень в розумні строки, тому апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору для його належного оформлення, скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4