Справа № 462/922/20
провадження 1-кс/462/323/20
У Х В А Л А

21 лютого 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 08.05.2018 року,

встановив:

ОСОБА_3 17.02.2020 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 08.05.2018 року. У своїй скарзі заявник посилається на те, що слідчим не проведено жодних процесуальних дій і не встановлено дійсних обставин події, не дано їм правової оцінки. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку немає складу злочину, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні. Крім цього, просить поновити строк для подання скарги, оскільки лише 14.02.2020 року він отримав копію оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, скаржник не з`явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 21.02.2020 року, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без його участі.

Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0000041, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з витягу із кримінального провадження №0000041 від 08.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова №466/3213/18 від 03.05.2018 року зобов`язано уповноважену особу Львівської місцевої прокуратури №2 внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, на підставі заяви ОСОБА_3 від 18.04.2018 року, на думку заявника, за фактом неправдивого показання ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000385.

Постановою слідчого Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 05.03.2019 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Перевірка обставин події, викладених в заяві про злочин, здійснюється слідчим за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених главою ІІІ КПК України.

Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, під час якого слідчий проводить слідчі дії. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження слідчим під час проведення досудового розслідування не була проведена жодна слідча дія у порядку, який передбачений КПК України.

За таких обставин, слідчим не були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

За таких обставин, слідчий суддя констатує, що в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000041, а саме, не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення. Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим ОСОБА_4 наведено лише аналіз положення ст.384 КК України.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 05.03.2019 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Щодо клопотання скаржника ОСОБА_3 про поновлення строку для подання скарги, то з долучених до скарги матеріалів вбачається, що копію оскаржуваної постанови скаржник наручно отримав 14.02.2020 року, про що власноручно розписався слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки копію оскаржуваної постанови скаржник ОСОБА_3 наручно отримав 14.02.2020 року, слідчий суддя дійшов висновку, що строк на подання скарги скаржником не пропущено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу заявника ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000041 від 08.05.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0000041 направити у СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1