Справа № 675/2705/19
Провадження № 1-в/675/23/2020
У Х В А Л А
"06" березня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», такого, що тимчасово перебуває у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року (далі Закон № 838-VIII від 26 листопада 2015 року). Засуджений просить зарахувати у строк відбуття покарання час його перебування у Хмельницькому слідчому ізоляторі після набрання вироком щодо нього законної сили до прибуття до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» з 14 серпня 2012 року по 27 грудня 2014 року та під час розгляду справи з 13 червня 2018 року по 18 вересня 2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, зазначив, що вказані ним періоди перебування у слідчому ізоляторі підлягають зарахуванню відповідно до вимог Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року та Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18).
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені ОСОБА_5 вимоги підтримала.
Прокурор заперечував проти задоволення заявленого ОСОБА_5 клопотання.
Допитавши засудженого, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_5 , з`ясувавши позиції захисника та прокурора, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18) викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якого якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII);якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію; якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
ОСОБА_5 був затриманий як особа, підозрювана у вчиненні злочину, 09 травня 2010 року, 11 травня 2010 року постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 грудня 2010 року ОСОБА_5 засуджений за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 4, 9, 10, 152 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2011 року вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 грудня 2010 року залишено без змін. Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2011 року ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2011 року скасована. Вироком Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 грудня 2010 року в частині призначеного ОСОБА_5 покарання скасовано; призначено покарання ОСОБА_5 за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 4, 9, 10, 152 ч. 4, 70 ч. 1, 2 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2012 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року залишено без змін. Вказаний вирок набув законної сили.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року було задоволено клопотання засудженого та зараховано у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 09 травня 2010 року по 14 серпня 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, попереднє ув`язнення застосовувалось до ОСОБА_5 з 09 травня 2010 року по 14 серпня 2012 року, питання зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк покарання судом вже вирішене.
В ході судового розгляду не було здобуто доказів того, що у періоди з 14 серпня 2012 року по 27 грудня 2014 року та з 13 червня 2018 року по 18 вересня 2018 року ОСОБА_5 перебував в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, тобто відповідно до вимог п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не являється попереднім ув`язненням.
Таким чином суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для застосування до вказаних вимог положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1