КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001525 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської обл., громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю прокурораОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001525 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повернуто прокурору - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001525 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повернуто прокурору.

В доводах апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, немотивованою та такою, що підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт вказує, що повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що він містить порушення вимог п.п. 3, 5, 7 ч. 2 cт. 291 КПК України, зокрема в ньому не міститься анкетних даних стосовно потерпілої ОСОБА_9 , водночас в Реєстрі матеріалів досудового розслідування є дані про проведення слідчих дій з потерпілою ОСОБА_9 , а також до обвинувального акту додано цивільний позов та заяву на отримання CMC- повідомлень від останньої.
Прокурор звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом перевірки під час підготовчого судового засідання. Зазначає, що КПК України не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.
Апелянт вказує, що ОСОБА_9 є свідком в даному кримінальному провадженні, а потерпілим визнано її чоловіка ОСОБА_8 , який зазначений в обвинувальному акті.
Прокурор пояснює, що в додатку до обвинувального акта, а саме в реєстрі матеріалів справи слідчим допущена технічна помилка та вказано «протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 », замість «протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ».
Апелянт також звертає увагу на те, що всі цивільні позови, які надходили під час досудового розслідування, були долучені до обвинувального акта та направлені до суду.
Зазначає, що цивільні позивачі ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_9 заявили два окремі позови, розділивши завдану суму матеріального збитку навпіл по сім тисяч гривень, що не суперечать чинному законодавству.

В доводах апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_8 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, немотивованою та такою, яка підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Потерпілий вказує, що у судовому засіданні, під час якого повернуто обвинувальний акт він не був присутній, та не міг підтвердити чи спростувати той чи інший факт. Зазначає, що в обвинувальному акті чітко вказано епізод злочину, вчиненого щодо сім`ї ОСОБА_8 , за яким його визнано потерпілим, оскільки саме він передавав кошти. Пояснює, що його цивільна дружина ОСОБА_9 в кримінальному провадженні визнана та допитана як свідок.
Апелянт зазначає, що цивільні позови в порядку ст. 128. 129 КПК України про відшкодування коштів він та цивільна дружина подавали окремо, оскільки не повною мірою обізнані юридично, та вважали що можна розділи навпіл заявлені позовні вимоги.

Ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта вмотивована тим, що він не відповідає вимогам п.п. 3, 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме, відсутній виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення щодо обставин вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_9 , також відсутні анкетні відомості потерпілої ОСОБА_9 та розмір завданої їй шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити,колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно п. п. 3, 5, 7 ч. 2 вказаної норми закону повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що останнім не викладено фактичних обставин злочину щодо обставин вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_9 , також відсутні її анкетні відомості та розмір завданої їй шкоди.
З таким висновком суду не погоджується колегія суддів.
Так, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені п.п. 3, 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема анкетні відомості кожного потерпілого, виклад обставин, які прокурор вважає встановленими та розмір шкоди, завданої кожному потерпілому внаслідок вчинення злочину.
В той же час, у обвинувальному акті відсутні відомості про заподіяння ОСОБА_6 шкоди ОСОБА_9 , відтак підстави вважати, що зазначена особа є потерпілою відсутні.
При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що наявність технічної описки у реєстрі матеріалів досудового розслідування не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Щодо доданого до обвинувального акта цивільного позову ОСОБА_9 , то апеляційний суд зазначає, що до повноважень прокурора не входить перевірка на відповідність вимог законодавства поданих цивільних позовів, при цьому відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається виключно судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
В той же час, наявність цивільного позову, а також заявки на отримання судових повісток за допомогоюSMS-повідомлення, поданих особою, яка не є потерпілим у кримінальному провадженні, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора та потерпілого задовольнити.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001525 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4