Справа № 204/7891/19
Провадження № 1-кп/204/332/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
03 березня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 через канцелярію суду було подано клопотання про доручення органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії. Своє клопотання обґрунтував тим, що під час досудового розслідування, слідчий під час допиту свідка ОСОБА_7 , незважаючи на той факт, що свідок вказав, що був очевидцем обставин, які мають істотне значення по справі, по даному факту більше жодних запитань не ставив, не з`ясував, хто саме наносив удар, та не описав механізм нанесення удару загиблому ОСОБА_8 . Крім того, 13.08.2019 під час проведення слідчого експерименту, свідок ОСОБА_7 на місці події вказав місцезнаходження основного речового доказу - металевої труби (знаряддя вчинення злочину), однак знову ж таки, за невідомим збігом обставин, слідчий, маючи можливість провести відтворення дій, обстановки, обставин події для подальшого проведення судово-медичної експертизи, не з`ясовував, хто саме наносив удар загиблому, та не описав механізм нанесення удару ОСОБА_9 , не відтворив та не описав дії ОСОБА_6 та інших учасників на місці події. Крім того, в ході судового розгляду було також допитано свідка ОСОБА_7 , який дав суду свідчення, що чітко бачив, як удар загиблому наносив Сепітий, а ОСОБА_6 не наносив потерпілому жодного удару.Свідчення свідка ОСОБА_7 ставити під сумнів чи не довіряти їм не має підстав, оскільки той співпрацював зі слідством. Посилався на те, що обвинувачення ОСОБА_10 збудовано виключно на свідченнях потерпілого ОСОБА_9 , які на думку сторони захисту є сумнівними та спрямованими на обмовляння ОСОБА_11 з мотивів помсти. Обґрунтовуючи це тим, що у потерпілого ОСОБА_9 як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду справи декілька разів змінювались покази, а саме в частині механізму нанесення тілесних ушкоджень, та хто саме наносив тілесні ушкодження ( ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 ). Однак з невідомих обставин, слідством не було конкретизовано механізм нанесення тілесних ушкоджень як загиблому так і самому потерпілому ОСОБА_9 , окремо до кожного з учасників (Сепітий та ОСОБА_13 ), та не було звернуто уваги, що потерпілий раніше давав інші свідчення. Більше того, ОСОБА_10 в ході слідчого експерименту та свого допиту дав послідовні свідчення, як по обставинам подій, так і по механізму окремих тілесних ушкоджень, однак за результатами свідчень ОСОБА_11 судово-медична експертиза, для спростування або підтвердження його свідчень, проведена не була. Також слідством не було проведено слідчий експеримент по механізму тілесних ушкоджень з єдиним свідком ОСОБА_7 , що в свою чергу також унеможливило проведення судово-медичної експертизи по механізму тілесних ушкоджень для спростування або підтвердження його свідчень. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, прокурор та слідчий провели досудове розслідування не всебічно, не повно та упереджено, ґрунтовно не допитавши основного свідка ОСОБА_7 , щодо подій, обставин та механізму спричинення загиблому тілесних ушкоджень, не провівши з ним слідчий експеримент по даним обставинам, не перевіривши свідчення підозрюваного ОСОБА_10 шляхом призначення за результатами його свідчень та слідчого експерименту, судово-медичну експертизу, не дали оцінку фактам неодноразової зміни свідчень потерпілим ОСОБА_9 . На стадії досудового розслідування кримінального провадження, сторона захисту неодноразово заявляла клопотання про проведення повторного допиту свідка ОСОБА_7 , та призначення судово-медичних експертиз за результатами слідчих експериментів за участю ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , однак слідчим було відмовлено в задоволенні клопотання, в зв`язку з тим, що «проведено всі необхідні слідчі дії». Керуючись ч.3 ст.333 КПК України просить винести ухвалу про доручення органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії, а саме з метою подальшого призначення додаткової судово-медичної експертизи, провести слідчий експеримент за участю судово-медичного експерта та свідка ОСОБА_7 . За результатами слідчого експерименту встановити, хто, де, коли, яким чином, за яких підстав, чим, з якого положення, спричиняв загиблому ОСОБА_8 тілесні ушкодження та в якому положенні знаходився загиблий ОСОБА_8 на момент отримання ним тілесних ушкоджень. Окремо встановити, хто, де, коли, яким чином, за яких підстав, чим, з якого положення, спричиняв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження та в якому положенні знаходився потерпілий ОСОБА_9 на момент отримання ним тілесних ушкоджень та загиблим ОСОБА_8 .
В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.
Від потерпілого надійшла заява, в якій він просив проводити судовий розгляд без його участі, тому суд, з`ясувавши думку учасників процесу, ухвалив провести судове засідання за його відсутності.
Дослідивши клопотання, з`ясувавши позицію учасників процесу, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
В даному випадку суд звертає увагу, що слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_7 проводився на стадії досудового розслідування. Зазначений протокол судом досліджено, додаток до протоколу (диск) судом переглянутий. Свідок ОСОБА_7 допитувався безпосередньо у судовому засіданні.
Відповідно до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється, зокрема, сторонами кримінального провадження. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ст. 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій може бути оскаржена слідчому судді.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що сторона захисту зверталась до слідчого з клопотанням про проведення слідчих дій. Зокрема, адвокатом заявлялись клопотання про проведення повторного допиту свідка ОСОБА_7 , про призначення судово-медичних експертиз за результатами слідчих експериментів, в задоволенні яких слідчим було відмовлено.
Враховуючи вимоги ст.93 КПК України, сторона захисту своїм правом ініціювати проведення слідчої дії повторно провести слідчий експеримент з ОСОБА_7 з метою з`ясування певних обставин на досудовому розслідуванні не скористалась. В разі відмови у задоволенні такого клопотання сторона мала право оскаржити дії слідчого чи прокурора в суді. Таким чином, враховуючи наявність можливості оскарження дій слідчого в суді, законом чітко прописана гарантія реалізації прав сторони захисту на ініціювання слідчих дій та надання оцінки судом дій органу досудового розслідування в разі відмови. Крім того, така процедура чітко узгоджується з сутністю принципу змагальності, зазначеному в ст. 22 КПК України. Принципом змагальності передбачено самостійне обстоювання як стороною обвинувачення, так і стороною захисту своїх прав, свобод, інтересів. Сторони мають рівні права на збирання та подання суду доказів.
Враховуючи ту обставину, що сторона провадження, будучи ознайомленою з матеріалами досудового провадження, не скористалась своїм правом ініціювати зазначену в клопотанні слідчу дію, не реалізувала своє право на збирання доказів шляхом ініціювання слідчої дії, хоча мала таку можливість, не скористалась правом на оскарження дій слідчого в разі відмови у задоволенні такого клопотання, що свідчить про відсутність порушення в даному випадку принципу змагальності.
Крім того, зі змісту ч.3 ст.333 КПК України вбачаються, що ключовим питанням доручення проведення слідчих дій є необхідність у встановленні або перевірки обставин, що мають істотне значення, за умови що вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.
Потерпілим, обвинуваченим та свідками були надані показання безпосередньо у судовому засіданні. Зокрема свідком, на проведення слідчого експерименту з яким наполягає сторона захисту, зазначено, що ОСОБА_8 було нанесено удар не ОСОБА_6 , а іншою особою. ОСОБА_6 удари ОСОБА_8 не спричиняв. Таким чином, показання свідка ОСОБА_7 , так само як і показання інших осіб, будуть оцінені та перевірені судом як кожний окремо, та і в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні у нарадчій кімнаті на стадії ухвалення рішення суду. Таким чином, в даному випадку відсутня обов`язкова умова, передбачена ч.3 ст.333 КПК України неможливість встановлення або перевірки обставин іншим чином аніж шляхом призначення повторного слідчого експерименту на стадії судового розгляду зі свідком ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання захисту слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 93, 333 КПК України
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про доручення органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1