Справа № 461/299/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2020 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000021 від 03.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Калуш Івано Франківської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку, не працюючого, неодноразово судимого, востаннє: вироком Франківського районного суду м.Львова від 10.12.2018 р. за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

02.01.2019, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на «Різдвяному ярмарку», що на пр. Свободи у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно намагався викрасти дві жіночі шапки вартістю 400 гривень кожна, які належали ОСОБА_7 , однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно 02.01.2019, приблизно о 18:00 год., перебував на «Різдвяному ярмарку», що на пр. Свободи у м.Львові, таємно намагався викрасти дві жіночі шапки, які належали ОСОБА_7 . Свій злочинний умисел не довів до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_7 подав суду заяву, в якій просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 слухати у його відсутності. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду, згідно санкції статті КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив закінчений замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Відповідно до довідки, з 20.09.2019 р. перебуває на обліку в ОКЗ ЛОР "Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер".

Згідно досудової доповіді інспектора Залізничного РВ Філії Державної установи «Центр Пробації» у Львівській області ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України вчинив в період іспитового строку, тобто до відбуття покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2018 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відтак, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2018 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2018 року, у виді одного року та одного місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19), взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 31.01.2020 р.
Речові докази: дві жіночі шапки із хутра залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1