Справа № 461/2504/20
Провадження № 1-в/461/53/20
У Х В А Л А
20.05.2020 року

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні подання інспектора Галицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, громадянина України, українця, раніше не судимого,

засудженого вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст. 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 02 роки, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова 17 березня 2020 року надійшло відповідне подання, яке вмотивоване тим, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи про порядок та умови відбування покарання та правові наслідки за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, не з`являється на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, ухилявся від контролю за його поведінкою та від виконання покладених на нього обов`язків, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а також підозрюється у вчиненні нових кримінальних правопорушень.

Представник органу пробації та прокурор в судовому засіданні подане подання підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у поданні.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що на виклики органу пробації з`являвся з об`єктивних причин. Пояснив, що у лютому 2020 року він з другом потрапив в аварію та у зв`язку із цим не міг прибути до органу пробації. Зазначив, що не має мобільного телефону, тому не міг повідомити інспектора про поважні причини неявки. Щодо факту притягнення його до адміністративної відповідальності пояснив, що йому про факт винесення відносно нього постанови невідомо. Просив суд відмовити у задоволенні подання інспектора пробації, дати йому шанс на виправлення без реального відбуття покарання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання та справи, суд при вирішенні подання враховує наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Пунктом 3 частини 2 ст. 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 квітня 2018 року засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

22 січня 2019 року ОСОБА_5 постановлено на облік та ознайомлено з правами та обов`язками відбування іспитового строку. Однак, ОСОБА_5 не з`являвся на планову реєстрацію 27 серпня 2019 року та 23 вересня 2019 року, про що були винесені письмові попередження.

Окрім того, відносно ОСОБА_5 , Шевченківським ВП ГУ НП у Львівській області відкрито кримінальне провадження №0004999 від 30.11.2017 року, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та Франківським відділом поліції кримінальне провадження № 0002068 від 18 червня 2016 року, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У зв`язку із зазначеними фактами інспектор органу пробації 24 вересня 2019 року звернулася до суду з поданням про скасування випробування. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2019 року у задоволенні такого подання було відмовлено.

Після цього ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 24 лютого 2020 року. У своїх письмових поясненнях від 16 березня 2020 року інспектору органу пробації засуджений зазначив, що вчасно не прибув на реєстрацію у зв`язку із тим, що потрапив у ДТП та отримав тілесні ушкодження.

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, зокрема статтею 164 КВК України передбачений порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Невиконання обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Суд вважає, що представником органу пробації не достатньо надано доказів для того, щоб скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Посилання на той факт, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності не може бути прийнятий судом, оскільки констатувати вчинення такого нового злочину ОСОБА_5 та, відповідно, його винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду такий відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України та ч. 1 ст. 17 КПК України вважається невинуватим.

Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства України. Так, у ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно із п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Посилання органу пробації в поданні про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 на ту обставину, що засуджений, крім порушення обов`язку з`являтися до органу з питань пробації, також двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, що також свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, суд вважає недостатньо переконливими. Так, в матеріалах провадження наявна лише одна копія постанови від 12 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді попередження, що, на думку суду, є незначним та не дає підстав з переконливістю стверджувати про те, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення.

При цьому, суд звертає увагу на неприпустимість спрощеного підходу судів під час розгляду проваджень щодо питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суди обов`язково повинні виходити з того, чи буде реальне позбавлення волі сприяти безумовному виправленню особи, і чи є такі заходи пропорційними з огляду на цілі, окреслені законом про кримінальну відповідальність.

З огляду на фактичні обставини справи, поведінку засудженого, його молодий вік, характер вчиненого адміністративного порушення, суд не вбачає, що засуджений ОСОБА_5 за час перебування на обліку свідомо ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків. Його дії суд не вважає такими, що були направлені на ухилення від пробаційної процедури. Таким чином, подання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання інспектора органу пробації.

Строк покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з дня його фактичного затримання в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 20 травня 2020 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 22 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1