Провадження № 1-кс/947/9156/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_3 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000094, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000094, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, та на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Як вбачається з клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000402 від 18.05.2018 року. 10.02.2020 року з вказаного кримінального провадження виділено матеріали досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та зареєстровано за №0000094.

Так, в окреме провадження виділені матеріали кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою зі своїм батьком ОСОБА_6 , у 2016 році шахрайських дій, направлених на позбавлення ОСОБА_7 права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинили їй матеріальну шкоду у великому розмірі.

Спірна квартира АДРЕСА_3 поділена на інші квартири, шляхом поділу без проведення будівельних робіт, на №№135, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

04.03.2020 року ОСОБА_7 пред`явила до органу досудового розслідування цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Представник цивільного позивача звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що з метою ефективного захисту прав, як цивільного позивача, задля недопущення подальшої реалізації спірного об`єкту нерухомого майна та задля унеможливлення виконання рішення суду у майбутньоу в результаті відсутності майна для стягнення відшкодування майнової шкоди, за умови визнання винними у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ТОВ «Олімпекс транс», необхідно накласти арешт на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Від прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, вислухавши думку представника цивільного позивача, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Як вбачається зі ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено : 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог ; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати : 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3- 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб .

Як вбачається з долученого до матеріалів клопотання цивільного позову у кримінальному провадженні про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 04.03.2020 року представником цивільного позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 слідчому було подано цивільний позов, відповідно до якого цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ТзОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» майнову шкоду в сумі 6 824 950 (шість мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят ) гривень.

Згідно ч. 2 ст. 61 КПК України, права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Викладене свідчить про те, що з метою забезпечення цивільного позову, вказана особа має право звертатися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майна.

Між тим, слідчий суддя зазначає, що сам по собі факт наявності в рамках даного кримінального провадження цивільного позову не може свідчити про наявність правових підстав для задоволення поданого клопотання та накладення арешту на зазначене у клопотанні нерухоме майно.

Так, з метою забезпечення цивільного позову арешт накладається на майно особи, яка має відповідний процесуальний статус в рамках кримінального провадження (підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження).

Разом з тим, відомості, які б свідчили про наявність у осіб, які зазначені в цивільному позові, одного з означених процесуальних статусів до клопотання про арешт майна долучено не були, в зв`язку з чим, не було доведено наявності підстав для задоволення поданого клопотання щодо накладення арешту майна, з метою забезпечення цивільного позову.

Тобто на майно інших осіб, на підставі п. 4 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт не може бути накладений.

Крім того, при зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту в рамках кримінального провадження представником цивільного позивача не надано доказів, підтверджуючих факт завдання шкоди і розміру цієї шкоди, що є обов`язковим, виходячи з положень ч.3 ст.171 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000094 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1