Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року, якою встановлено адміністративний нагляд засудженому ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року встановлено стосовно засудженого ОСОБА_7 адміністративний нагляд на строк один рік 6 місяців та застосовано до нього обмеження: заборонено виходити з будинку (квартири) за місцем проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби; проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання два рази на місяць; заборонено відвідувати місця, де дозволена реалізація спиртних напоїв на розлив.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану постанову скасувати та відмовити у задоволенні подання начальника державної установи «Городищенська виправна колонія» (далі - ДУ) про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування цих вимог апелянт зазначила, що діюча редакція Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» не передбачає такого обов`язку як «проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання два рази на місяць», а тому такий обов`язок, на переконання адвоката, є безпідставним. Також захисник вказала на те, що доцільність встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_7 жодним чином не обґрунтована.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів подання, раніше судимий ОСОБА_7 засудженний 02.03.2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.02.2016 року зараховано ОСОБА_7 строк тримання під вартою у термін відбування покарання.

Початок строку відбування покарання 10.05.2015 року, кінець строку 24.01.2020 року.

З довідки про наявність заохочень та стягнень вбачається, що під час відбування покарання у ДУ «Городищенська виправна колонія» (№96), до ОСОБА_7 застосовувались 32 рази стягнення, два з яких - у виді догани та 7 діб ДІЗО не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. При цьому, заходів заохочення до засудженого не застосовувалось.

У ДУ «Городищенська виправна колонія» ОСОБА_7 перебував на оперативно-профілактичному обліку як особа, яка схильна до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізовують роботу установи. Водночас характеризується негативно як такий, що уникає виконання робіт із самообслуговування та по благоустрою установи, підтримує зв`язки із засудженими негативної спрямованості.

Згідно п.«б» ст.3 Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі - Закон) адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Частиною 1 ст.6 Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 двічі засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкого (ч.3 ст.187 КК України), під час всього строку відбування покарання неодноразово до нього застосовувались дисциплінарні стягнення, колегія суддів вважає правильним висновок про необхідність встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого з покладенням на нього визначених обов`язків.

Також не знаходять свого підтвердження доводи захисника щодо відсутності у діючій редакції Закону обмеження у виді реєстрації в органах поліції, оскільки статтею 10 цього Закону встановлений перелік обмежень, які можуть бути застосовані до піднаглядних, зокрема: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Так, відповідно до положень ст.9 Закону, особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Вказане дає апеляційному суду підстави для висновку, що оскаржене судове рішення не суперечить положенням вказаного Закону.

Отже, враховуючи обставини судового провадження, колегія суддів приходить до переконання, що встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_7 є доцільним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року, якою встановлено адміністративний нагляд засудженому ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 без задоволення

Ця ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3