ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2820/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/257/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000371 від 24.10.2019 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду від 12 грудня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працює, раніше судимого 17.02.2005 р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст. 15 п. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 1 КК України до покарання позбавлення волі строком на 3 роки; 05.06.2008 р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст. 162 ч. 1 ст. 296 ч. 4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 29.11.2011 р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 15.01.2016 р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 03.10.2016 р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати 1 міс. позбавлення волі, остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 09 лютого 2020 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень для внесення на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області.

У випадку внесення застави вирішено покласти на ОСОБА_8 наступні обовязки: зявлятися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання та представлених в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження№0000371 від 24.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 14 год. 30 хв. по 17 год.00 хв. 23.10.2019 року невідома особа шляхом вибиття вхідних дверей в житловий будинок, що за адресою АДРЕСА_1 та яке належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проникла в житловий будинок звідки таємно, викрала грошові кошти 8 500 грн.

В подальшому органом досудового розслідування встановлено, що в період часу з 14 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв. 23.10.2019 року у ОСОБА_8 , який перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_11 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення до житла, а саме до вказаного житлового будинку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , 23 жовтня 2019 року, в період часу з 14 год. 30 год. по 17 год. 00 хв. 23.10.2019 року, перебуваючи поруч із житловим будинком АДРЕСА_1 , діючи в умовах таємності, переконавшись, що його дії не будуть помічені, зайшов на подвір`я вказаного господарства, де підійшов до вхідних дверей будинку, які не встановленим слідством способом пошкодив та в подальшому проник в середину приміщення будинку, у якому в одній із кімнат із шухляди меблевого гарнітуру викрав грошові кошти в сумі 8 500 гривень.

Маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_8 покинув приміщення житлового будинку.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 8 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненим повторно.

11 грудня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненим повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді стосовно ОСОБА_8 та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у АДРЕСА_1 терміном на 60 діб, шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло з 22 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв.

Свої доводи мотивує тим, що підозрюваний та потерпілий давно знайомі, часто проводять час разом і саме цим пояснюється наявність відбитків пальців підозрюваного в будинку потерпілого.

Вважає, що органом досудового слідства не здобуто жодних доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину.

Звертає увагу на те, що більше як пів року підозрюваний не знаходився у місцях позбавлення та за цей час не вчинив жодного кримінального правопорушення.

Також просить взяти до уваги пояснення свідка сестри підозрюваного ОСОБА_8 , яка стверджувала, що в час коли відбулася крадіжка її брат постійно був з нею дома.

На думку апелянта, саме застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцем знаходження ОСОБА_8 і дасть можливість підозрюваному працювати та повноцінно реалізовувати право на захист та на повернення до звичного ритму життя після місць позбавлення волі.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт; думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді місцевого суду законною та обґрунтованою і просить її залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши про наявність ризиків, визначених в ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, судом першої інстанції правильно враховано те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, ніде не працює та не має постійного джерела доходу, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність.

Також, злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Доводи захисника про те, що потерпілий та підозрюваний знайомі, а також твердження про відсутність вчинення з боку підозрюваного протягом більш як півроку кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів, жодним чином не спростовує обґрунтованість пред`явленої підозри та не може бути підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, як про це ставить питання апелянт.

Доводи апелянта про відсутність доказів вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_8 і, зокрема, про необхідність врахування показань сестри підозрюваного були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду від 12 грудня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду від 12 грудня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи