Провадження №1-кс/127/5626/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця смт. Крижопіль, Вінницької області, українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 , 12.06.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , яке мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в травні 2013 року, точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , познайомились із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після їх знайомства ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дізнавшись про те, що ОСОБА_8 має намір придбати автомобіль, і що у нього є кошти на його придбання, вирішили заволодіти грішми останнього, тим самим вступивши у попередню змову. Реалізовуючи свій злочинний намір, маючи на меті матеріально збагатитись, переслідуючи мету легкої наживи з корисливих спонукань ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для того щоб увійти у довіру ОСОБА_8 попросили у нього в борг кошти в сумі 3000 доларів США терміном на один місяць. При цьому як гарантію повернення вказаних коштів вони залишили ОСОБА_8 автомобіль марки «ВАЗ 21015». Через місяць ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повернули кошти ОСОБА_8 в сумі 3 500 доларів США, 500 доларів США за яких була винагорода за користування ними. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_8 придбати у них автомобіль марки «ДеуЛанос» за кошти в сумі 3500 доларів США. Дана вартість за автомобіль влаштовувала ОСОБА_8 , і останній 29.05.2013 року приблизно о 18.00 годині перебуваючи біля б. 11 по вул. Артема м. Вінниці, передав кошти в сумі 3 500 доларів США за автомобіль марки «ДеуЛанос». Хоча в дійсності вище згаданий автомобіль ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не належав, однак вони запевняли ОСОБА_8 , що даний автомобіль належить ОСОБА_7 . Наступного дня ОСОБА_7 під час зустрічі із ОСОБА_8 сказав про те, що даний автомобіль йому не належить, і що автомобіль необхідно повернути власникові, при цьому кошти отримані за його продаж ОСОБА_8 не повернув. Однак, вперто не бажаючи припинити свої злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , запропонували придбати ОСОБА_8 інший автомобіль марки «Ауді». На пропозицію придбати даний автомобіль ОСОБА_8 погодився. Під час розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сказали ОСОБА_8 , що автомобіль знаходиться на арешт майданчику УДАІ УМВС України у Вінницькій області, оскільки ОСОБА_7 потрапив, керуючи ним, у незначну дорожню-транспортну пригоду. Погодившись придбати даний автомобіль ОСОБА_8 дав кошти в сумі 3000 доларів США ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебуваючи біля території арешт майданчику УДАІ УМВС України у Вінницькій області показували ОСОБА_8 автомобіль марки «Ауді», хоча в дійсності даний автомобіль жодному з них не належав, тим самим входячи в довіру ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_7 розповів ОСОБА_8 про те, що потрапивши на згаданому автомобілі у дорожню-транспортну пригоду, водію іншого автомобіля він наніс тілесні ушкодження. Для вирішення цих проблем, а саме для відшкодування шкоди за пошкодження іншого автомобіля, а також сплати штрафу ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_8 ще кошти в сумі 1400 доларів США. Оцінюючи вартість автомобіля марки «Ауді» в 10000 доларів США ОСОБА_9 погодився дати ОСОБА_7 кошти в сумі 1400 доларів США. Через тиждень ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, під час зустрічі сказали ОСОБА_8 про те, що вони не можуть забрати автомобіль із арешт майданчику, а для того щоб це зробити їм необхідно дати хабара працівникам УДАІ м. Вінниці в сумі 1500 доларів США. Пояснюючи, що у них таких коштів немає, вони попросили їх у ОСОБА_8 . Будучи впевненим у порядності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 дав їм кошти в сумі 1500 доларів США. Отримавши кошти ОСОБА_7 імітуючи дачу хабара зайшов у приміщення УДАІ УМВС України у Вінницькій області, т а вийшовши звідти сказав ОСОБА_8 , що автомобіль він зможе забрати через три дні. Протягом трьох місяців після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобіль не передали, та отримані кошти не повернули. В подальшому, 27.09.2013 року знову звернулись ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які під час розмови сказали про те, що у них є для продажі автомобіль марки «Мерседес SLK», і вони зможуть його продати ОСОБА_8 , якщо він їм доплатить ще кошти в сумі 4600 доларів США. На їх пропозицію ОСОБА_8 погодився та дав кошти в сумі 4600 доларів США. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримавши кошти передали автомобіль марки «Мерседес SLK» ОСОБА_8 . Однак в дійсності даний автомобіль належав невстановленій слідством особі, яка вимагала у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повернення автомобіля. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 маючи на меті забрати даний автомобіль у ОСОБА_8 запропонували йому продати даний автомобіль, запевнивши, що у них є покупець із м. Одеси. Маючи намір повернути кошти ОСОБА_8 погодився та передав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобіль, які після його отримання повернули власнику. При цьому кошти отримані за нього від ОСОБА_8 не повернули. Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримали від ОСОБА_8 кошти загальною сумою 14000 доларів США, які між собою розділили навпіл, тим самим завдавши ОСОБА_8 значну матеріальну шкоду на вище вказану суму, що у перерахунку на національну грошову одиницю становить 111 902 гривні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, (шахрайство) тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

31.10.2014 року ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець смт. Крижопіль, Вінницької області, українець; громадянин України; офіційно непрацюючий, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення, ухилятись від проведення слідчих дій, що на даний продовжує місце бути, оскільки ОСОБА_6 починаючи з 2014-го року перебуває в активному розшуку, про що свідчать постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного від 10.11.2014 року та від 12.11.2014 року, а також те, що на теперішній час місце його перебування органам досудового розслідування невідоме.

Крім того, відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 . №1/7326 від 05.09.2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.02.2014 року здійснив перетин державного кордону України, виїхавши, через пункт пропуску «Конотоп» до Російської Федерації, внаслідок чого 09.06.2020 року слідчим СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

11.11.2014 року до Вінницького міського суду було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , яке, в подальшому, 12.11.2014 року було задоволено.

02.03.2018 року слідчим суддею Вінницького міського суду ОСОБА_10 було винесено ухвалу про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів з моменту затримання, однак відповідно до повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № ІР/5489/15/F12/18542/AG8/R3/1, дану ухвалу суду від 02.03.2018 року було винесено на підставі клопотання слідчого в якому містилось посилання на обліки Генерального секретаріату Інтерполу. Ураховуючи, що для доведення в суді факту оголошення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в міжнародний розшук використано розшуковий циркуляр та факт наявності відомостей в обліках Генерального секретаріату Інтерполу, Департамент позбавлений можливості коректного та правомірного використання інформаційної системи Інтерполу щодо розшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції), оскільки відомості щодо ОСОБА_6 , на даний час, не відповідають Правилам та Статуту МОКП-Інтерпол, що може призвести до видалення з обліків Генерального секретаріату Інтерполу таких відомостей.

Враховуючи, що метою і підставами застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а на даний час характеристика особи підозрюваного та факт його тривалої відсутності за місцем проживання,дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також, необхідність забезпечення коректного та правомірного використання інформаційної системи Інтерполу щодо розшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції). На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений в судове засідання не був так як знаходиться у міжнародному розшуку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 193 ч. 1 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ст. 193 ч. 6 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Невиконання вимог вищевказаної статті унеможливлює розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу.

Аналогічну позицію викладено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013.
Так, слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч.6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо). При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
Під час ознайомлення із матеріалами клопотання судом встановлено, що в провадженні СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0007355 відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

02.03.2018 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком шістдесят днів з моменту затримання.

В клопотанні слідчий звертає увагу на те, що 02.03.2018 слідчим суддею Вінницького міського суду ОСОБА_10 було винесено ухвалу про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів з моменту затримання, однак відповідно до повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № ІР/5489/15/F12/18542/AG8/R3/1, дану ухвалу суду від 02.03.2018 року було винесено на підставі клопотання слідчого в якому містилось посилання на обліки Генерального секретаріату Інтерполу. Ураховуючи, що для доведення в суді факту оголошення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в міжнародний розшук використано розшуковий циркуляр та факт наявності відомостей в обліках Генерального секретаріату Інтерполу, Департамент позбавлений можливості коректного та правомірного використання інформаційної системи Інтерполу щодо розшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції), оскільки відомості щодо ОСОБА_6 , на даний час, не відповідають Правилам та Статуту МОКП-Інтерпол, що може призвести до видалення з обліків Генерального секретаріату Інтерполу таких відомостей.

Суд критично оцінює вище наведе посилання слідчого, оскільки станом на даний час ухвала суду, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набрала законної сили та підлягає до виконанню по всій території України, крім того, строк її дії не закінчився, а тому суд не вбачає підстав для винесення тотожної ухвали. Також, суд звертає увагу на те, що суд під час обрання запобіжного заходу не вправі надавати оцінку ухвалам, які набрали законної сили або перевіряти правомірність їх винесення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя