Ухвала
Іменем України
03 квітня 2020 р.

м. Київ

Справа №487/2256/17
Провадження № 51-1632 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2018 року та вирок Миколаївського апеляційного суду від 17 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

Зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Миколаївським апеляційним судом вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано і постановлено свій вирок від 17 січня 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років; за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду, як на допустимий доказ, на протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_6 від 01 лютого 2017 року.

Зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України

В іншій частині вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подає скаргу до суду касаційної інстанції.

Проте, наведених положень процесуального закону захисником не дотримано, оскільки зазначена ним вимога не повною мірою узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
До того ж, захисником, в порушення положень ст. 50, ч. 4 ст. 427 КПКУкраїни, не додано належним чином оформленого свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Усупереч вимог ч. 6 ст. 427 КПК Українидо касаційної скарги не долучено копій додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3