Справа № 953/1841/20
н/п 1-кс/953/2400/20
"20" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2016 року, у вечірній час доби, більш точно дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у спальній кімнаті будинку за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого заздалегідь ОСОБА_5 запросив до свого будинку, де діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості та нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітнього потерпілого ОСОБА_8 та вчинення стосовно нього розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати моральне розбещення малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , завідомо знаючи, що потерпілий є малолітнім, запропонував малолітньому ОСОБА_8 за грошову винагороду зняти свій одяг, на що малолітній погодився. Після цього ОСОБА_5 здійснював фотографування статевих органів малолітнього в оголеному вигляді на свій мобільний телефон, а також вів з ОСОБА_8 цинічні розмови на сексуальні теми, навчаючи малолітнього статевим збоченням та схиляючи його до вчинення певних сексуальних дій.
Тобто, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме: у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
Крім того, встановлено, що в серпні 2016 року, у денний час доби, більш точно дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у безлюдній місцевості поблизу кладовища біля с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, куди ОСОБА_5 навмисно привіз малолітнього на своєму автомобілі Daewoo Sens, діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості та нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітнього потерпілого ОСОБА_8 та вчинення стосовно нього розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати моральне розбещення малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , завідомо знаючи, що потерпілий є малолітнім, запропонував малолітньому ОСОБА_8 за грошову винагороду зняти свій одяг, на що малолітній погодився. Після чого ОСОБА_5 здійснював фотографування статевих органів малолітнього в оголеному вигляді на свій мобільний телефон, а також вів з ОСОБА_8 цинічні розмови на сексуальні теми, навчаючи малолітнього статевим збоченням та схиляючи його до вчинення певних сексуальних дій.
Тобто, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
23.12.2019 слідчим СВ Слобідського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України.
24.12.2019 ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме: до 20.02.2020.
На обґрунтування клопотання слідчий просить суд врахувати необхідність завершення проведення судових експертиз та проведення ряду процесуальних дій, що мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, для чого необхідний додатковий час, не менше шести місяців, а саме до 23.06.2020.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив про його задоволення.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його необгрунтованим, оскільки прокурором не доведено, для чого необхідний додатковий час та чому у тримісячний строк не було закінчено проведення призначених експертиз. Крім того, органом досудового розслідування не надано доказів, що приймались постанови при призначення експертиз, так як в якості додатків до клопотання вони не додані.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
23.12.2019 слідчим СВ Слобідського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України.
24.12.2019 ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме: до 20.02.2020.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 14.12.2019; показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета від 19.12.2019; протоколом обшуку від 15.12.2019; протоколом огляду предмета від 16.12.2019; показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , малолітнього свідка ОСОБА_13 , неповнолітніх свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , якими у подальшому подано заяви про кримінальні правопорушення у вказаному провадженні, висновками експерта Харківського обласного бюро Судово-медичної експертизи № 14/№2811-Дм/19 від 11.01.2020; № 14/№2809-Дм/19 від 14.01.2020; № 14/№2804-Дм/20 від 21.01.2020, № 14/№2805-Дм/20 від 21.01.2020, № 14/№2806-Дм/20 від 13.01.2020, а також іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Внаслідок складності провадження 12.02.2020 керівником Харківської місцевої прокуратури № 6 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23.03.2020.
19.02.2020 ухвалою Київського районного суду міста Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 34 дні, тобто до 23.03.2020.
У даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів.
Разом з тим, закінчити досудове розслідування у строк до 23.02.2020 немає можливості, оскільки для його закінчення, з метою неупередженого виконання вимог чинного кримінального процесуального кодексу України необхідно виконати наступне:
-закінчити дослідження судових молекулярно-генетичних експертиз;
- закінчити дослідження комплексних комп`ютерно - технічних та мистецтвознавчих експертиз;
- вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 ;
- відкрити матеріали досудового розслідування та ознайомити із ними сторони кримінального провадження;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно ст. 294 ч. 3, 4 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час трьохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 23.03.2020, але завершити досудове розслідування в строк 3 місяці, не виявляється можливим, у зв`язку з тим, що потребує додаткового часу проведення наступних процесуальних дій: завершення дослідження судових молекулярно-генетичних та комплексних комп`ютерно - технічних та мистецтвознавчих експертиз; вирішення питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 ; відкриття матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними сторін кримінального провадження; складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Вказані слідчі та процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.
Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
Так, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні слідчі та процесуальні дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не отримані висновки призначених судових молекулярно-генетичних, комплексних комп`ютерно-технічних та мистецтвознавчих експертиз, без отримання яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію діям підозрюваного, дослідити всі наявн докази в їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку.
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1