Справа № 462/7163/19
провадження 1-кп/462/250/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0002791 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який спливає 14.02.2020р. В обґрунтування клопотання зазначив, що ризики, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого не зменшились, оскільки ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, у м.Львові проживає тимчасово, злочин, в якому він обвинувачується, вчинив під час іспитового строку, немає на утриманні родини та офіційного джерела доходів, що може спонукати його до вчинення правопорушень та у сукупності свідчить про можливі наміри переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечили проти задоволення даного клопотання. Просили суд змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. В обґрунтування клопотання захисник покликається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а обрання слідчим суддею запобіжного заходу ОСОБА_4 відбулось в порушенням вимог закону, оскільки не було прийнято рішення про його затримання та не було забезпечено явку захисника. Крім того, вважає, що органом досудового розслідування не вірно кваліфіковані дії ОСОБА_4 за ознакою повторності, оскільки як вбачається матеріалів кримінального провадження подія даного кримінального провадження мала місце 08.09.2019р., тобто до набрання законної сили вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 04.09.2019р. У зв`язку із цим вважає, що зміна запобіжного заходу на особисте зобов`язання здатна усунути вказані порушення.
При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу суд виходив з наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, та передбачає покарання , пов`язане з обмеження та позбавленням волі на певний строк, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, злочин, в якому обвинувачується, вчинений під час іспитового строку. Дані обставини свідчать про відсутність у обвинуваченого соціально стримуючих факторів та достатніх моральних цінностей.
При цьому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні злочину, який є середньої тяжкості, офіційно не працює, немає у м. Львові майна та джерела доходів, неодружений, зареєстрований у м. Керч, АР Крим, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, злочин вчинив під час іспитового строку.
Обвинуваченим та захисником не надано жодних доказів, що дають підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому покликання захисника на невірність кваліфікації діяння обвинуваченого є предметом оцінки судом всіх обставин і доказів, які підлягають встановленню та доказуванню під час судового розгляду, а тому не можуь бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому немає, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, а продовження строку тримання його під вартою обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню вищезазначеним ризикам .
Зважаючи на те, що обраний раніше запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою спливає 14.02.2020р. , на даний час судовий розгляд триває, а тому обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на 60 днів.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді триманні під вартою в Львівському слідчому ізоляторі УДПтС України у Львівській області строком на 60 днів, тобто до 09 квітня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 буде покладено наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом, не відлучатися із м. Львова без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1