Справа № 296/1649/20
УХВАЛА
Іменем України

27 лютого 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Амвросіївка Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000137,
ВСТАНОВИВ:
26.02.2020 старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській областіОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України на два місяці.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000137 від 04.02.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. в листопаді 2019 року ОСОБА_8 , будучи директором ТОВ «ЕКОСКІЛ», господарська діяльність якого пов`язана з наданням послуг суб`єктам господарської діяльності в розробці технічної документації, пов`язаної з отриманням дозвільних документів у сфері екології та охорони навколишнього середовища, на договірній основі з рядом підприємств, діючи на підставі довіреності, подав до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради пакет документів, необхідний для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ряду підприємств, які здійснюють господарську діяльність на території Житомирської області. Через визначений законодавством час ОСОБА_8 отримав листи з управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА за підписом начальника управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА про відмову у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами вказаним підприємствам з зазначенням переліку недоліків.

В подальшому ОСОБА_8 , після усунення зауважень, подано повторно документи до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради для отримання зазначених дозволів, однак у видачі таких дозволів було знову відмовлено.

30.01.2020 ОСОБА_8 , з метою консультації спеціаліста з приводу усунення недоліків в оформленні документації, прибув управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Театральна, 17/20. Перебуваючи у вищевказаному приміщенні до останнього підійшов незнайомець, який представився ОСОБА_5 - головним спеціалістом відділу регулювання природокористування, біоресурсів та заповідної справи управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА. В ході спілкування останнього з ОСОБА_8 з приводу отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підприємств, ОСОБА_5 стало відомо про необхідність ОСОБА_8 в отриманні дозвільних документів, оскільки в протилежному випадку він може понести суттєві матеріальні втрати, пов`язані із несвоєчасним виконанням договірних зобов`язань перед представниками відповідних підприємств.

В цей час та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за вирішення вказаного питання. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що видача дозвільної документації, належить до компетенції начальника управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення та одержання неправомірної вигоди для себе, повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди за погодження такої дозвільної документації, оскільки вказав, що, використовуючи своє службове становище та особисте знайомство з начальником управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА, який відповідно до вимог діючого законодавство в сфері охорони навколишнього середовища уповноважений на розгляд поданих документів та прийняття рішень про видачу відповідних дозволів або відмову в їх видачі, отже є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, зможе звернутися до нього з метою позитивного вирішення питання за результатами розгляду заяв, поданих ОСОБА_8 , при цьому повідомив, що у випадку ненадання такої неправомірної вигоди рішення за результатами розгляду таких заяв будуть негативні.

Крім того, ОСОБА_5 було повідомлено, що розмір неправомірної вимоги, яку необхідно буде передати, залежатиме від кількості об`єктів та виду документів, які управлінням буде видаватися, після чого надав ОСОБА_8 аркуш паперу з його власними розцінками за позитивне погодження дозвільних документів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА присвоєно категорію посад державної служби «Б», а тому відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (п. п. «б» п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції») є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Згідно своїх функціональних обов`язків начальник управління здійснює загальне керівництво управлінням екології та природних ресурсів Житомирської ОДА та повноваження, визначені законом, зокрема й видачу дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря суб`єктам господарювання об`єкти яких відносяться до другої та третьої групи.

Таким чином, ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальну загрозу обмеження його прав та законних інтересів, що могло виразитися в умисному створенні перешкод в отриманні дозвільної документації та безпідставних відмовах в погодженні дозволів на здійснення господарської діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за результатами розгляду технічної документації, розробником якої він являється, погодився на пропозицію ОСОБА_5 надати йому неправомірну вигоду за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, з метою позитивного розгляду поданої ним документації.

В подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, 07.02.2020 близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_5 під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , яка відбулась поблизу кав`ярні «Кактус», що знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, 12, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, з метою одержання неправомірної вигоди від останнього для себе, повторно запропонував надати йому неправомірну вигоду за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, уточнивши її розмір, а саме 15 000 гривень, при цьому пояснивши, що у разі ненадання йому неправомірної вигоди підготовка та погодження дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не буде здійснено.

В подальшому ОСОБА_5 , в ході проведення особистих зустрічей та телефонних розмов з ОСОБА_8 , в період часу з 10.02.2020 по 20.02.2020 неодноразово підтвердив дійсність своїх намірів та наголосив про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 15 000 грн. за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, для погодження дозвільних документів, чим викликав у останнього впевненість про необхідність надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди, якщо він хоче отримати зазначені дозволи.

Таким чином, ОСОБА_5 запропонував та пообіцяв здійснити вплив на прийняття рішення начальником управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА, який є уповноваженою особою на виконання функцій держави щодо видачі дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, за надання неправомірної вигоди для себе.

У клопотанні слідчий зазначає про ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.
У судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали і просили задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний і захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри. Захисник також пояснив, що оскільки підозрюваний на даний час не працює, має на утриманні сім`ю, тому такий розмір застави, який просить визначити слідчий, є непомірним для нього.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 26.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).
Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами огляду, позначення та вручення грошових коштів; протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом огляду речей та документів.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі до 5 років та враховує доводи прокурора про те, що, підозрюваний достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені і не вилучені, а також може впливати на свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи підозрюваного та захисника про те, що підозрюваний на даний час не працює, має на утриманні сім`ю, не переважають над наявністю існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Отже слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості, розмір застави визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги додану до клопотання довідку з Житомирської обласної державної адміністрації №641/1-2 від 10.02.2020 року, виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 за 2019-2020 роки, а також враховує обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючий, раніше не судимий, та приходить до висновку, що доцільно визначити заставу у розмірі 7 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 14714 грн..
Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 182, 184, 186, 193, 194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 7 (семи) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 14714 (чотирнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1. Прибувати до слідчого та прокурора, в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження, за першим викликом та до суду за кожною вимогою.
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії ухвали та обов`язків до 24.04.2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1