У Х В А Л А
іменем україни

17.02.2020 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного (власника майна) ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000523, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000523, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 лютого 2020 року в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено штани на яких наявні сліди речовини бурого кольору, упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» № 7258936; куртку, шапку упаковано до картонної коробки, опечатаної паперовою биркою, скріпленою підписами понятих; мобільний телефон «Samsung», упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №ЕХР0259748.

12 лютого 2020 року, враховуючи, що вищевказані предмети могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим дані вище вказані предмети, відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, якими в даному випадку є штани на яких наявні сліди речовини бурого кольору, упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №7258936; куртку, шапку упаковано до картонної коробки, опечатаної паперовою биркою, скріпленою підписами понятих; мобільний телефон «Samsung», упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №ЕХР0259748.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи викладене та те, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що предмети, які вилучено під час санкціонованого обшуку можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою запобігання можливості перетворення, передачі чи відчуження на користь третіх осіб, слідчий просить накласти арешт на вищевказані предмети, без виклику у судове засідання власника майна, їх захисника, представника.

У судовому засіданні слідчий підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник категорично заперечили проти зазначеного клопотання, оскільки вважають, що слідчим не доведено той факт, що зазначені речі (окрім штанів) містять на собі сліди злочину, відтак можуть бути речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Заслухавши сторін, дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено у ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить суд накласти арешт, було вилучене в ході обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , проведеного при його затриманні, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.02.2020 року.
Як зазначено у ч. 1, 7 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Клопотання подане слідчим вчасно, 12.02.2020 року (згідно поштового штемпелю на конверті).
Слідчим доведено, що вилучені в ході проведення огляду при затриманні особи 12.02.2020 року речі, а саме: штани на яких наявні сліди речовини бурого кольору, упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №7258936; куртка, шапка, які упаковано до картонної коробки, опечатаної паперовою биркою, скріпленою підписами понятих; мобільний телефон «Samsung», упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №ЕХР0259748, мають значення речового доказу в кримінальному проваджені № 0000523, тому арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів, відтак слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України.
Слід також зазначити, що слідчий суддя не вбачає підстав для заборона або обмеження користування, розпорядження майном, оскільки слідчим не доведено існування обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також з урахуванням того факту, що вилучене майно зберігається у органу поліції.
Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду, проведеного 12 лютого 2020 року в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: штани, на яких наявні сліди речовини бурого кольору, упаковані до спеціального пакету «Національна поліція України» №7258936; куртку, шапку, упаковані до картонної коробки, опечатаної паперовою биркою, скріпленою підписами понятих; мобільний телефон «Samsung», упакований до спеціального пакету «Національна поліція України» №ЕХР0259748.
У задоволенні решти вимог за клопотанням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1