справа № 208/7868/19
№ провадження 1-кп/208/370/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001209 від 12.06.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , маючий професійно-технічну освіту, не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:

- 10.01.2012р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки, вирок набув законної сили 26.01.2012р.; 19.03.2014р. іспитовий строк скасовано, направлено на відбування покарання строком на 5р., звільнився 18.08.2017р. умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 7 місяців 14 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ

Повторно, 10.06.2019 приблизно о 05:00 год. ОСОБА_4 проходив повз буд. АДРЕСА_2 , де побачив візуально знайому ОСОБА_5 , яка лежала на асфальтному покритті поряд із зазначеним будинком у непритомному стані.

У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення у ОСОБА_5 будь-якого майна, яке знаходилось при ній та могло мати будь-яку майнову цінність.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення у ОСОБА_5 будь-якого майна, яке знаходилось при ній та могло мати будь-яку майнову цінність, ОСОБА_4 , перебуваючи 10.06.2019 приблизно о 05:00 год., біля буд.№5 по вул. Бурхана у м. Кам`янському, підійшов до ОСОБА_5 та, діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями вчиняє протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходилась у непритомному стані та тимчасово втратила можливість контролю за своїм майном, рукою витяг з кишені її одягу мобільний телефон "Nomi і281" ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта №19/12.1/1010 від 27.08.2019, становить 398,00 грн.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення у ОСОБА_5 будь-якого майна, яке знаходилось при ній та могло мати будь-яку майнову цінність, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями вчиняє протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходилась у непритомному стані та тимчасово втратила можливість контролю за своїм майном, зняв з вуха останньої одну сережку виготовлену зі срібла 925 проби (майнової цінності для потерпілої немає).

Отримавши реальну можливість вільно розпоряджатись таємно викраденим майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а протиправно здобутим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 398,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю суду вказав, що на початку літа вранці біля свого будинку побачив малознайому потерпілу, та лежала на землі. Він з її сумки витяг мобільний телефон, а з вуха зняв сережку зі срібла. Телефон заклав у ломбард. Телефон та сережку повернуто потерпілій. Щиро розкаюється не оспорює обставини справи, просить не досліджувати докази по справі.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення, та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, щиро розкаявся, також суд враховував його відношення до скоєного, цивільного позову по справі не заявлено, скарг за місцем проживання відносно ОСОБА_4 не надходило, він не перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Крім того, при призначенні покарання суд приймав до уваги досудову доповідь отриману від Заводського районного відділу ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 16.01.2020 року, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, який оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, який оцінюється як середній, та висновок органу пробації що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе лише у винятковому порядку, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненні повторних кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368,370,371,373,374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи від 27.08.2019 року за № 19/12.1/1010 в сумі 628,04 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.09.2019, 25.09.2019 року на:

- одну сережку, виготовлену із срібла 925 проби, вилучену 18.09.2019 р. у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- мобільний телефон «Nomi i281» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вилучений 19.09.2019 р..

Речові докази:

- специфікацію до договору специфікацію до договору №3.71096/0 від 10.06.2019, укладеного між відокремленим підрозділом №3 ПТ « ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Ломбард «Гарант», та ОСОБА_8 , вилучені 17.09.2019 у ОСОБА_9 зберігати в матеріалах справи;

- одну сережку, виготовлену із срібла 925 проби, повернуту під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї

- мобільний телефон «Nomi І281» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , повернутий під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1