"03" липня 2020 р. Справа № 363/2380/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000709 внесеного до ЄРДР 30.05.2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого про арешт майна, у встановленому законом порядку погоджене із процесуальним керівником прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на наступне.

В провадженні СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000709 від 30.05.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

17.06.2020 року в період часу з 14:17 год. до 15:46 год. слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу території котеджного містечка «RIVER GARDEN» в с. Осещина, Вишгородського району Київської області.

В ході проведення огляду за вищевказаною адресою з метою встановлення істини по даному провадженню, а також збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні виявлено та вилучено: двадцять частин бетонних блоків, які знаходились на проїжджій частині (дорозі) та перекривали прохід до річки Десна в с. Осещина, Вишгородського району Київської області, та є знаряддям вчинення кримінально протиправних дій.

17.06.2020 року слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме речей вилучених 17.06.2020 року під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу території котеджного містечка «RIVER GARDEN» в с. Осещина, Вишгородського району Київської області.

Підставою накладення арешту на бетонні блоки є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке є речовим доказом.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились. Слідчим подано заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

З урахуванням приписів статей 107, 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання у відсутність слідчого та прокурора, без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, оскільки, клопотань від учасників процесу про фіксацію процесуальних дій не надходило.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, слідчий суддя дійшов до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 2 статті 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до п.1 ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно до п.3 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів клопотання, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, на даному етапі досудового розслідування жодній особі не було пред`явлено обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, у клопотанні слідчого не зазначено, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також матеріали за клопотанням не містить, документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження особами таким майном.
Таким чином, з урахуванням диспозиції статті 197-1 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено необхідність арешту майна на двадцять частин бетонних блоків, а тому клопотання слідчого є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи вище викладене, керуючись статтями 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1