Провадження № 1-кп/161/82/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000984, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 13.11.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1, 345 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 01.09.2019 близько 21.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку правого плеча ОСОБА_5 , в результаті чого остання, згідно з висновком судово-медичної експертизи №656 від 24.09.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча, який за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, в ході кримінального провадження встановлено, що 01.09.2019 інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області майор поліції ОСОБА_6 , працюючий на посаді відповідно до наказу ГУНП у Волинській області №99о/с від 18.05.2016 та поліцейський сектор реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_7 , працюючий на посаді, відповідно до наказу ГУНП у Волинській області № 180 о/с від 29.06.2016, будучи відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, перебуваючи у форменому одязі із розпізнавальними знаками, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування з охорони громадського порядку.

Виконуючи свої службові обов`язки та у зв`язку з надходженням 01.09.2019 о 21 год. 12 хв. на службовий планшет повідомлення про те, що в цей час у АДРЕСА_1 , батько з предметом, схожим на сокиру, вчиняє домашнє насильство в сім`ї, інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області майор поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_7 виїхали на місце події за адресою: АДРЕСА_1 .

По прибуттю на місце події, працівники поліції прийшли на територію домоволодіння, яке знаходиться за вказаною адресою, де побачили ОСОБА_4 , у якого в руці знаходилась сокира. ОСОБА_4 , побачивши працівника поліція, а саме, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області ОСОБА_6 , який був одягнутий у формений одяг працівника поліції з атрибутами Національної поліції, усвідомив, що останній прибув за викликом до місця його проживання у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків, а саме для з`ясування обставин домашнього насильства. Інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 припинити протиправні дії та залишити сокиру на видному місці.

Проте, ОСОБА_4 , приблизно о 21 годині 35 хвилин 01.09.2019, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, поєднаним зі спеціальним мотивом, а саме у зв`язку з виконанням працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, не реагуючи на законні вимоги працівника правоохоронного органу залишити сокиру на видному місці та припинити свої протиправні дії, тримаючи у правій руці сокиру, підняв її вище голови та в усній формі висловив погрозу вбивством інспектору сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області ОСОБА_6 , розпочавши рух у його сторону.

Після цього, ОСОБА_6 , повторно висловив вимогу ОСОБА_4 припинити протиправні дії та залишити сокиру на видному місці, однак, ОСОБА_4 категорично відмовився виконати законну вимогу працівника поліції та продовжив рух у його сторону.

У зв`язку з цим, інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області ОСОБА_6 , який сприйняв ці погрози як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, діючи у відповідності до ч.11 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію», взяв до рук вогнепальну зброю та наказав ОСОБА_4 припинити протиправні дії і залишити сокиру на видному місці. Проте, ОСОБА_4 не припинив свої протиправні дії та продовжив рух у сторону поліцейського.

Протиправні дії ОСОБА_4 припинені поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 , який обійшовши ОСОБА_4 ззаду, застосовуючи фізичний вплив, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), вихопив сокиру у нього з рук.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.1 ст.345 КК України, тобто умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, а також погрожував вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень не визнав. Вину в погрозі вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків визнав частково.Дав показання про те, що 01.09.2019, перебуваючи у АДРЕСА_1 не наносив удари потерпілій ОСОБА_5 .. Також стверджував, що ОСОБА_5 не перебувала за вищевказаною адресою, адже близько 11:00 потерпіла вийшла з помешкання. Конфліктів з дружиною не мав. Близько 21:00 неодноразово просив сина ОСОБА_8 покинути територію помешкання з сокирою в руках, після вимоги поліцейського покласти сокиру на землю обвинувачений продовжив рух в напрямку до працівника поліції, після ще однієї вимоги положив сокиру на землю, а співробітник поліції застосував прийом рукопашного бою.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у нанесені легких тілесних ушкоджень та погрозі вбивством працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що 01.09.2019 перебувала за місцем проживання АДРЕСА_1 , доглядаючи дітей та онуків. Близько 21:00 виник конфлікт з ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого останній наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку її правого плеча, спричинивши тілесних ушкоджень. Будь-який претензій до обвинуваченого вона не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

З протоколу проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями від 30.10.2019, за участю потерпілої ОСОБА_5 , вбачається, що остання деталізувала власні покази та продемонструвала механізм нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, що мали місце 01.09.2019.

Потерпілий ОСОБА_6 , дав суду показання про те, що працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області. 01.09.2019 о 21.00 год. разом зі своїм колегою ОСОБА_7 заступили на чергування з охорони громадського порядку. Близько 21 год. 12 хв. на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що в цей час у АДРЕСА_1 , батько з предметом схожим на сокиру, здійснює домашнє насильство. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виїхали на місце події за вказаною адресою. По прибутті на місце події потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (одягнені у формений одяг працівника поліції та з атрибутами Національної поліції), зайшли на територію домоволодіння за вказаною адресою, де виявили ОСОБА_4 , у якого у руці знаходилась сокира. ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_4 припинити протиправні дії та залишити сокиру на видному місці, проте ОСОБА_4 не реагував на законні вимоги працівника поліції та тримаючи у правій руці сокиру, підняв її вище голови та в усній формі виразив погрозу вбивством інспектору ОСОБА_6 . Після цього він, повторно висловив вимогу ОСОБА_4 припинити протиправні дії та залишити сокиру на видному місці, однак, ОСОБА_4 категорично відмовився виконати законну вимогу працівника поліції та продовжив рух у його сторону. У зв`язку з цим, інспектор сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 , сприйнявши погрози як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, взяв до рук вогнепальну зброю та наказав ОСОБА_4 припинити протиправні дії і залишити сокиру на видному місці, проте, ОСОБА_4 , не припинив свої протиправні дії та продовжив рух у сторону поліцейського. На що його напарник ОСОБА_7 зреагував, застосувавши фізичну силу, зокрема прийоми рукопашного бою та вихопив сокиру з рук ОСОБА_4 . Будь-який претензій до обвинуваченого він не має, наполягає на суворому покаранні останнього.

З протоколу проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями від 30.10.2019, за участю потерпілого ОСОБА_6 , вбачається, що останній деталізував власні покази та продемонструвала дії обвинуваченого ОСОБА_4 під час висловлення погроз на його адресу, що мали місце 01.09.2019.

З досліджених в судовому засіданні копії витягу з наказу ГУПН у Волинській області та посадової інструкції вбачається, що гр. ОСОБА_6 працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції.

Згідно книги нарядів Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 08.40 год. 01.09.2019 до 08.44 год. 02.09.2019 здійснювали патрулювання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердив, що працює поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Луцького РВП ЛВП ГУПН у Волинській області та надав показання аналогічні до показань потерпілого ОСОБА_6 щодо подій, що мали місце 01.09.2019 в АДРЕСА_1 .

З протоколу проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями від 30.10.2019, за участю свідка ОСОБА_7 , вбачається, що останній деталізував власні покази та продемонструвала свої дії з метою знешкодження обвинуваченого ОСОБА_4 під час висловлення погроз на адресу потерпілого ОСОБА_6 .

Аналогічні показання дав допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , ствердивши фактичні обставити вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 .

Консультативним висновком спеціаліста ВОНД №2189 від 02.09.2019 стверджується факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

Висновком експерта №656 від 24.09.2019 стверджується, що при огляді та згідно даних медичної документації у гр. ОСОБА_5 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті травмуючої дії тупого предмету, цілком можливо в час вказаний підекспертною та в ухвалі суду, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом огляду місця події від 02.09.2019 вилучено сокиру на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 ., яку оглянуто, приєднано до матеріалів провадження та визнано речовим доказом. В ході досудового провадження встановлено, що саме цією сокирою обвинувачений погрожував вбивством працівнику поліції.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не наносив потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також не погрожував вбивством працівнику правоохоронного органу при виконанні останнім службових обов`язків, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинені ним кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного зокрема, дані ними безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі і показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , кожного зокрема, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у нанесенні легких тілесних ушкоджень, кваліфікуючи його дії за ч.1 ст.125 КК України та у погрозі вбивством працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфікуючи його дії за ч.1 ст.345 КК України.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який вину у вчиненні інкримінованих правопорушень фактично не визнав, не розкаявся у вчиненому, будучи працездатною особою офіційно не працевлаштований протягом тривалого часу, потерпілий ОСОБА_6 просить останнього покарати суворо, тому суд вважає що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.ст. 125 ч.1, 345 ч.1 КК України, із застосування ст.70 ч.1 КК України, у виді арешту.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, знищити.
Арешт майна скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1, 345 ч.1 КК України та призначити покарання:

- за ст. 125 ч.1 КК України 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт;

- за ст. 345 ч.1 КК України 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) місяці арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.
Речові докази: сокиру, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області знищити.
Арешт майна, накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2019, скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1