Справа № 720/2088/18
Провадження № 1-кп/720/7/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000364 від 23 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, розведеного, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 01 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, вироком Новоселицького районного суду від 15 лютого 2018 року за ст. 389 ч.2, 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 5 днів, звільнений з місць позбавлення волі 20 березня 2018 року по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2018 року близько 16 години ОСОБА_5 , перебуваючи на території Новоселицького ринку, який розташований по вул. Пирогова в м. Новоселиця Чернівецької області, підійшов до ОСОБА_6 , який в цей час перебував в стані алкогольного сп`яніння та сидів на землі біля бару «Бочка», де впевнившись, що його дії є непоміченими іншими особами та скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння та не міг розуміти, що відбувається навколо, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, за допомогою наявного у нього канцелярського леза зрізав ремінь сумки із плечей ОСОБА_6 та повторно таємно викрав вказану чоловічу сумку, в якій знаходились 3400 гривень та мобільний телефон марки «Alcatel», вартістю 137 гривень 80 копійок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3537 гривень 80 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав повністю і показав, що 06 жовтня 2018 року близько 16 години знаходячись біля бару «Бочка» на території Новоселицького ринку він помітив ОСОБА_6 , який будучи сильно п`яним сидів на землі. На плечах останнього знаходилась чоловіча сумка, яку він вирішив вкрасти, у зв`язку із чим, за допомогою наявного у нього канцелярського леза, яке взяв у ОСОБА_7 , зрізав ремінь сумки із плечей ОСОБА_6 та викрав дану сумку, в якій знаходились близько 3000 гривень та мобільний телефон марки «Alcatel». Викрадені гроші він потратив на власні потреби, мобільний телефон та 200 гривень віддав ОСОБА_7 .. У вчиненому щиро розкаявся, завдану шкоду не відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 28 лютого 2019 року потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій зазначив, що виїжджає за кордон, а тому просив розглянути справу у його відсутності.

Зважаючи на те, що за відсутності потерпілого ОСОБА_6 суд може з`ясувати всі обставини події під час судового розгляду справи, суд в порядку ст. 325 КПК України ухвалив провести судовий розгляд без потерпілого.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні крадіжки чужого майна підтверджується показами свідка та письмовими доказами справи.
Так, свідок ОСОБА_7 показав суду, що є товаришем обвинуваченого ОСОБА_5 06 жовтня 2018 року на прохання ОСОБА_5 він привіз йому біля «Руської» школи неподалік території Новоселицького ринку канцелярське лезо. Через декілька хвилин ОСОБА_5 повернувся та мав при собі чоловічу сумку, з якої віддав йому 100 гривень та мобільний телефон, якого він через декілька днів віддав працівникам поліції.
З протоколу усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 звернувся в поліцію із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 06 жовтня 2018 року викрав у нього сумку, в якій знаходились 3400 гривень та мобільний телефон марки «Alcatel».
Із заяви ОСОБА_7 від 02 листопада 2018 року слідує, що він добровільно видав працівника поліції мобільний телефон марки «Alcatel», який йому 06 жовтня 2018 року віддав ОСОБА_5 ..
З протоколу огляду від 02 листопада 2018 року вбачається, що виданий ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Alcatel» оглянутий та долучений до справи як речовий доказ.
З висновку судової товарознавчої експертизи № 271-Р від 19 листопада 2018 року слідує, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Alcatel» станом на 06 жовтня 2019 року становило 137 гривень 80 копійок.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 28 листопада 2018 року та відеозапису до нього вбачається, що свідок ОСОБА_7 на місці показав обставини, при яких обвинувачений віддав йому викрадений мобільний телефон марки «Alcatel» та 100 гривень.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 29 листопада 2018 року та відеозапису до нього вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на місці показав обставини вчинення ним 06 жовтня 2018 року крадіжки у ОСОБА_6 сумки, в якій знаходились близько 3000 гривень та мобільний телефон марки «Alcatel».
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 повністю доказана та його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, оскільки він маючи непогашену судимість за корисливий злочин (ст. 190 ч. 1 КК) повторно вчинив крадіжку чужого майна.
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом гостра алкогольна інтоксикація.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, яке виразилось у тому, що він визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним кримінального правопорушення.

Зазначену у обвинувальному акті таку обставину як активне сприяння розкриттю злочину, суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки після вчинення злочину він тривалий час укривав факт крадіжки, будь-яких дій щодо розкриття крадіжки не вчинив, а під час судового розгляду справи тривалий час ухилявся від суду знаходячись у розшуку, що свідчить про те, що він не сприяв органам правосуддя встановити істину у справі.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях обвинуваченого такої обставини, що обтяжує покарання як вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані, про що зазначено у обвинувальному акті, суд виходить з наступного.

Безпорадний стан - це обумовлений об`єктивними і суб`єктивними факторами стан особи, в якому вона не може чинити опір злочинцеві або уникнути злочинного посягання. Вирішуючи питання про те, чи є стан потерпілої особи безпорадним внаслідок алкогольного, наркотичного сп`яніння або дії на її організм отруйних, токсичних та інших сильнодіючих речовин, судам слід виходити з того, що безпорадним у цих випадках можна визнати лише такий стан, який позбавляв потерпілу особу можливості розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій або чинити винній особі опір. При цьому не має значення, чи винна особа привела потерпілу особу у такий стан (наприклад, дала наркотик, снодійне, напоїла алкогольними напоями тощо), чи остання перебувала у безпорадному стані незалежно від дій винної особи.

Визначення характеру впливу на організм потерпілої особи лікарських препаратів, наркотичних засобів, отруйних, токсичних чи інших сильнодіючих речовин, вживання яких могло привести її до безпорадного стану, потребує спеціальних знань. Тому, у таких та в інших подібних випадках слід призначати відповідну експертизу.

У даній справі судом враховується, що сам обвинувачений не давав алкогольні напої або інші сильнодіючі речовини потерпілому. Факт перебування потерпілого в стані сп`яніння або будь-якому іншому безпорадному стані не був доведений під час судового розгляду, з даного приводу не було проведено відповідну експертизу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З досудової доповіді органу пробації від 19 грудня 2018 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, вбачається, що імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення дуже висока. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства.
Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, та враховуючи у сукупності дані про особу обвинуваченого, ступень тяжкості та наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення під час непогашеної судимості за попередній злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без позбавлення волі.
Підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, а долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання 17 години 13 хвилин 19 лютого 2020 року.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Alcatel», який зберігається в Новоселицькому ВП ГУНП, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по справі в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят двох) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів через райсуд з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1