Справа № 307/1329/20
Провадження № 1-кс/307/601/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , володільця транспортних засобів ОСОБА_4 , представника власника деревини ФОП ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000450 від 15.05.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 15 травня 2020 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2, ст.135 ч.3 КК України.

Вказує на те, що 15 травня 2020 року, близько 00 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом-контейнером марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , завантаженим деревиною породи «Ялина» кубомасою 37,76 м.куб, проїжджаючи біля будинку №122 по вул. Борканюка в с. Нижня Апша Тячівського району, Закарпатської області, рухаючись із швидкістю близько 30-40 км/год. по правій смузі руху, в напрямку смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, в порушення вимог Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку і уникнути наїзду на ймовірно лежачого на проїжджій частині дороги ОСОБА_10 , проявив неуважність, у зв`язку з чим, не впоравшись з керуванням даним транспортним засобом, допустив наїзд на останнього, у результаті чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.Окрім цього, 15 травня 2020 року, близько 1 години, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , проїжджаючи в с. Нижня Апша по вул. Борканюка біля будинку №122 Тячівського району Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху з смт. Солотвино у напрямку смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області зі швидкістю близько 30-40 км/год. порушив Правила дорожнього руху, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку і уникнути наїзду на ймовірно лежачого на проїжджій частині дороги ОСОБА_10 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, у зв`язку з чим, не впоравшись з керуванням даного транспортного засобу, допустив наїзд на ОСОБА_10 , у результаті чого він отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди. Надалі, ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху за наведених обставин, поставив потерпілого ОСОБА_10 в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху, з метою уникнення кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, завідомо залишив потерпілого у небезпеці і з місця пригоди втік. 15 травня 2020 року працівниками поліції в ході проведення огляду місця події в смт. Тересва, було вилучено вантажний автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом-контейнером марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , завантаженим деревиною породи «Ялина» кубомасою 37,76 м.куб.15 травня 2020 року вантажний автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом-контейнером марки «ЕКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , завантаженим деревиною породи «Ялина» кубомасою 37,76 м.куб., постановою слідчого визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14.02.1997, власником вантажного автомобіля марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_12 , мешк. АДРЕСА_1 .Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником причепу-контейнера марки «ЕКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_13 , мешк. АДРЕСА_2 .Деревина породи «Ялина» кубомасою 37,76 м.куб. відповідно до товарно-транспортної накладної від 14 травня 2020 року належить ФОП ОСОБА_5 , розташованого в с. Чорна Тиса, Рахівського району Закарпатської області. Враховуючи викладене, а також те, що наведені у клопотанні транспортні засоби є речовими доказами, постала потреба у його збереженні, і який надалі буде використано у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні. Без вказаного речового доказу не видається можливим проведення низки експертних досліджень, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування. З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт ща транспортні засоби та деревину із забороною їх відчуження, користування та розпорядження.
Прокурор в судовому засіданні просить клопотання задовольнити.
Володілець транспортних засобів ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп-контейнер марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться в його володінні і в нього є оригінали документів про реєстрацію вказаних транспортних засобів і він не заперечує щодо накладення арешту на транспортні засоби, які знаходяться в його володінні, із забороною їх відчуження та розпорядження, але просить віддати їх йому на зберігання.
Представник власника деревини ФОП ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить в задоволенні клопотання про накладення арешту на деревину породи «Ялина» відмовити, оскільки вона не є речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 15.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 ч.2, ст. 135 ч.3 КК України.
Згідно товарно-транспортних накладних від 14 травня 2020 року за №876575 та 030232 ДП «Ясінянське ЛМГ» відправило в адресу ФОП ОСОБА_5 деревину породи «Ялина» різним діаметром та довжиною.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 14 травня 2020 року, видаткової накладної від 14 травня 2020 року за №3 ФОП ОСОБА_5 відправив власну деревину породи «Ялина» в кількості 37,76 метрів кубічних, для переробки в с. Калини, Тячівського району.

На даний час в даному кримінальному провадженні проведено судову авто технічну експертизу, що підтверджено висновком судового експерта ОСОБА_14 від 18 травня 2020 року за №99/05.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та пояснень ОСОБА_4 встановлено, що він є володільцем автомобіля марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , та причепу-контейнеру марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою слідчого Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 15.05.2020 року, автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп-контейнер марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також деревина породи «Ялина», в кількості 37,76 метрів кубічних, визнані речовими доказами.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і вид майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-ІV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішеннях ЄСПЛ у справах Амор проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції, Спорронг та Льорнрот проти Швеції констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

При цьому, слідчим та прокурором не доведено яким саме чином існує сукупність підстав чи підозри вважати, що лісоматеріали у вигляді стовбурів дерев породи «Ялина», є доказом злочину в кримінальному провадженні за ч.2 ст.286 КК України, підлягають спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В поданому до суду клопотанні в частині накладення арешту на деревину не наведено жодних аргументованих доводів щодо наявності обставин визначених ч.3 ст.132 КПК України, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Не наведено таких доводів в частині накладення арешту на деревину і прокурором в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для арешту деревини породи «Ялина», в кількості 37,76 метрів кубічних не має, а тому в задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Також, матеріалами клопотання доведено, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України було вчинено, правову підставу для накладення арешту на транспортні засоби та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що на даний час в кримінальному провадженні вже проведено судову автотехнічну експертизу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, а саме накладенню арешту на транспортні засоби з метою забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а саме: автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп-контейнер марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , які перебувають у володінні ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаними транспортними засобами, при цьому автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп-контейнер марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , слід передати володільцю ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати володільця (власника) ОСОБА_4 надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний автомобіль з причепом для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000450 від 15.05.2020 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майнозадовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а саме: автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп-контейнер марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , які перебувають у володінні ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаними транспортними засобами.

Автомобіль марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп-контейнер марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , передати володільцю ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати володільця (власника) ОСОБА_4 надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний автомобіль з причепом для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000450 від 15.05.2020 року.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 в частині накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000450 від 15.05.2020 року, деревину породи «Ялина», в кількості 37,76 метрів кубічних, - відмовити.
Деревину породи «Ялина», в кількості 37,76 метрів кубічних, яка належить ФОП ОСОБА_5 , і знаходиться на автомобілі марки «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , та причепі-контейнері марки «ГКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , негайно повернути ФОП ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 .

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 26 травня 2020 року.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду : ОСОБА_1