Справа № 191/2871/19
Провадження № 1-кп/191/264/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001682 від 10 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11 квітня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став і повторно вчинив аналогічний злочин.
Так, згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2009 року справи №2-1029/09 ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_7 на утримання їх спільної дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., але менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Знаючи про необхідність сплати аліментів ОСОБА_3 умисно, порушуючи вимоги ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з положенням яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», в період часу з 01 жовтня 2013 року до 01 жовтня 2018 року, маючи умисел на повторне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний психічний і соціальний) розвиток.
В період часу з вересня по грудень 2017 року ОСОБА_3 працював в СМКП «ВОЖКГ» на посаді дорожнього працівника та отримував заробітну плату, але аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 не сплачував.
Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, будучи працездатним, на роботу не влаштовувався, до Синельниківської міськрайонної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою працевлаштування не звертався, свої доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто добровільно рішення не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, ш;о призвело до виникнення заборгованості за вказаний період часу в сумі 28037 грн. 09 коп.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, визнав повністю, від дачі показань відмовився.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2009 року справи №2-1029/09 ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_7 на утримання їх спільної дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., але менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом тривалого часуобвинувачений аліменти на утримання дитини не сплачує;
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні дала показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює державним виконавцем і в її провадженні знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_3 протягом тривалого часу аліменти не сплачує, хоча нею здійснювалися необхідні заходи з метою виконання судового рішення;
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 10жовтня 2018 року до ЄРДР внесені дані щодо ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів в період часу з 01 жовтня 2013 року по теперішній час, на утримання їх неповнолітньої дитини (т.2 а.с.1);
- рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2009 року згідно якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2. а.с.16);
- виконавчим листом № 2-1029/2009, виданий 16 червня 2009 року Синельниківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки (т.2. а.с.18);
- постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №13370149 від 18 червня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 (т.2. а.с.19);
- повідомленням Синельниківського МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 10 липня 2018 року № 10550 щодо можливості притягнення боржника до кримінальної відповідальності, оскільки заборгованість по виплаті аліментів станом на 01 липня 2018 року складає 47564,65 грн. (т.2 а.с.20);
- розрахунком заборгованості по аліментам щодо ОСОБА_3 згідно матеріалів виконавчого провадження (т.2. а.с.23);
- відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 24 червня 2019 року згідно з якими ОСОБА_3 в період з 01.01.2009 по 31.03.2019 працював в СМКП «Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» (т.2 а.с.40);
- довідкою СМКП «Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» від 10 липня 2019 року № 2 про те, що ОСОБА_3 дійсно працював у СМКП «ВОЖКГ» дорожнім працівником з 25 вересня 2017 року по 11 грудня 2017 року та отримував заробітну плату (т.2 а.с.44);
- інформацією Синельниківської міськрайонної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 11 червня 2019 року № 529 про те, що ОСОБА_3 перебував на обліку в період з 28.11.2001 по 27.06.2002, з 09.12.2010 по 23.05.2011. 27.04.2018 звернувся до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, але йому біло відмовлено в наданні статусу в зв`язку з встановленням факту зайнятості (т.2. а.с.54).
Враховуючи викладене, суд, допитавши потерпілих, свідка, дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена і дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічний злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Виходячи з вищенаведених обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.164 КК України, у вигляді обмеження волі.

Строк відбування покарання необхідно обчислювати з дня затримання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцять) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1