Справа № 455/793/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/981/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
розглянувши у кримінальному проваджені № 0000344 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 01 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року ОСОБА_8 засуджено за ст. 185 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Накладено на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Згідно з вироком ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 02.05.2016 року о 15:00 год., перебуваючи на території залізничного вокзалу, розташованого в м. Старий Самбір по вул. Лева Галицького, підійшов до ОСОБА_12 , який в цей час, перебував у нетверезому стані та спав на лавці Ж/Д вокзалу, розташованій перед входом до залу очікувань, у якого, скориставшись моментом, обвинувачений таємно викрав з бічної кишені куртки мобільний телефон торгової марки «Prestigio» моделі «PFP 1170 DUO» в корпусі чорного кольору, з двома ІМЕІ-лами, а саме: ІМЕІ №1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_2 та з однією сімкартою мобільного оператора «Київстар» з номером « НОМЕР_3 », на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 25,90 грн., вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 9/279 від 23.05.2016 року становить 238,40 грн. та вартість сім-карти мобільного оператора «Київстар» становить 30,00 грн. А також ОСОБА_8 викрав із кишені куртки ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 40 грн., чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 334,30 гривень.
Не погоджуючись з даним вироком, заступником прокурора Львівської області ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу на вищевказаний вирок суду, в якій просить вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_11 вказує, що, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування Закону про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок безпідставного застосування ст.75 КК України та незастосуваня ст. 69-1 КК України. Вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, не врахував, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, в тому числі тяжких, проте належних висновків для себе не зробив і, маючи непогашену судимість, вчинив новий злочин, що відноситься до злочинів середньої тяжкості. Будучи звільненим 24.12.2015 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України, 02.05.2016 року знову вчиняє кримінальне правопорушення, що свідчить, на думку прокурора, що відбуття ОСОБА_8 реальних покарань не забезпечило його виправлення та запобігання вчинення ним нового злочину проти власності, відтак висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства є необґрунтованим. Разом з тим, на думку прокурора, при визначенні ОСОБА_8 покарання безпідставно не застосовано до нього ст. 69-1 КК України, оскільки він свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував шкоду потерпілому, обтяжуючі покарання обставини відсутні. За таких обставин до ОСОБА_8 слід було застосувати ст. 69-1 КК України та призначити покарання, строк якого не перевищує двох третин строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України. Вважає, що в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальні, суд безпідставно визначив ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі, тобто розмір якого перевищує дві третини максимального строку, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Заслухавши виступ прокурора ОСОБА_10 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , судом першої інстанції допущено порушення вимог ст. 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 69-1 КК України - за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Так, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 судом першої інстанції не було враховано те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував шкоду потерпілому, обтяжуючі покарання обставини відсутні.
На підставі вищенаведеного, до ОСОБА_8 слід застосувати ст. 69-1 КК України та призначити покарання, строк якого не перевищує двох третин строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.
Щодо застосування до ОСОБА_8 ст. 75 КК України та звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком то таке, на думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно застосовано, оскільки враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу винного, пом`якшуючі відповідальність обставини та думку потерпілого суворо не карати ОСОБА_8 .
Крім цього, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції до суду надійшла відповідь на запит, який скеровано судом щодо обвинуваченого, в якому вказано, що узятий на облік Самбірським МРВ 10.01.2018 року обвинувачений ОСОБА_8 за цей час обов`язків покладених судом першої інстанції не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався та відповідно до характеристик Комунального підприємства Самбірської міської ради «Житлово-експлуатаційного комбінату» за час проживання в м. Самборі, скарг від сусідів иа мешканців міста в КП СМР «ЖЕК» не поступало.
Також, обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що хоча й неофіційно, але працевлаштований та проживає із дружиною, що підтверджується довідкою №435 від 5 березня 2020 року виданою сільським головою Бісковицької сілької ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_14 .
На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора в частині обрання обвинуваченому ОСОБА_8 реального покарання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 задоволити частково.

Вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 01 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України змінити.

Визнати ОСОБА_8 винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 3 (трьох) позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4