Справа № 446/2119/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька Львівської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , 30 листопада 2019 року близько 20.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, та те, що за ним ніхто не спостерігав, перебуваючи на території кафе «Хорс», яке розташоване по вул. Шухевича, 50 в с. Ременів Кам`янка-Бузького району Львівської області та на праві договору-оренди, яким користується ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з приміщення літньої альтанки, таємно викрав шість барних металевих стільців, вартістю 135 гривень кожен та господарську тачку, вартістю 120 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 930 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини їх скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро розкаявся у скоєнні злочину.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для само обмови судом не встановлено.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд, керуючись ст.65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.42;43), за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 характеризується позитивно (а.с.44).
У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме, речові докази стільці та господарську тачку залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: стільці та господарську тачку залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1