ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 650/1083/19
Номер провадження : 11-кп/819/225/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року лютого місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

представника потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000185, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_10 та його представника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Нова Калуга Великоолександрівського району Херсонської області, громадянку України, із базовою середньою освітою, незаміжню, офіційно не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої визнано винною та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрано у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 25 жовтня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 138 962,50 грн. в рахунок майнової шкоди та 5 000,00 грн. в рахунок моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати та вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_7 05 березня 2019 року о 15-00 годині, знаходячись в приміщенні спальної кімнати житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_10 , де займалася прибиранням, на ґрунті раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з верхівки дерев`яної шафи таємно викрала грошові кошти загальною сумою 6000 доларів США, курс до гривні яких згідно даних НБУ станом на 05.03.2019 року складає 26,82708300 гривень за один долар США, на загальну суму 160 962,50 грн., чим завдала ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вищевказану суму, яка згідно примітки до ст. 185 КК України визнається значною шкодою. Дії ОСОБА_7 по першому епізоду суд кваліфікував за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, ОСОБА_7 04 червня 2019 року о 12-30 годині, знаходячись в приміщенні кімнати вітальні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , куди зайшла з метою догукатися доньку власників будинку ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з каміну, шляхом від`єднання від мережевого кабелю, повторно, таємно викрала ІР камеру марки «Dahua» моделі «ІРС-С 15Р» 1.3 Мр WI-FI 2.3 mm білого кольору, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1813-МТ від 13.06.2019 року складає 1456,00 грн., з картою пам`яті марки «Kingston» micro SD 64 Gb Class 10 UHS-І U1, із швидкістю читання 80 Мб/сек в ній, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1813-МТ від 13.06.2019 року складає 226,75 грн., що належить ОСОБА_10 , чим завдала потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1682,75 грн. Дії ОСОБА_7 по другому епізоду суд кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На вказаний вирок суду прокурор, обвинувачена та її захисник, потерпілий та його представник подали апеляційні скарги.
На вказаний вирок суду обвинувачена подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

На вказаний вирок суду ОСОБА_8 захисник обвинуваченої подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати і провадження в цій частині обвинувачення закрити, через відсутність у діях обвинуваченої складу вказаного кримінального правопорушення. У частині обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України просить вирок змінити та призначити обвинуваченій покарання з застосуванням ст. 75 КК України, через порушення вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на те, що обвинувачена забрала вказану камеру не з корисливих мотивів, а з метою приховування свого злочину та в цій частині обвинувачена вину визнала через юридичну необізнаність. Вважає, що судом при призначені покарання не враховано всі обставини справи те, що обвинувачена покаялась у вчиненому, активно сприяла його розкриттю, частково відшкодувала матеріальну шкоду, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити та включити до резолютивної частини рішення щодо залишення в силі, виконання вироку , заходу забезпечення кримінального провадження, а саме щодо накладеного, для забезпечення цивільного позову, арешту на майно, яке власністю ОСОБА_7 , а саме позбавлення права відчуження, розпорядження належним їй житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . В решті вирок залишити без змін. Вказує що в ході досудового розслідування кримінального провадження було накладено арешт на будинок обвинуваченої при цьому рішенням суду з неї стягнуто на користь потерпілого шкоду а судом не прийнято рішення щодо забезпечення цивільного позову.

На вказаний вирок суду ОСОБА_9 представник потерпілого ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_10 подали апеляційні скарги в яких просять вирок суду скасувати частково, в частині стягнення на користь потерпілого матеріальної та моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги потерпілого в повному обсязі, через те. що потерпілому було завдано шкоду матеріального характеру та він був змушений змінити спосіб життя, чим завдано моральні страждання вказаному ним розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скарги, обвинувачену та захисника, які підтримали свої скарги, представника потерпілого про підтримку їх апеляцій та прокурора. заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст.91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені вказаних кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Згідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Звукозаписом судового засідання від 30.08.2019 та 11.09.2019року підтверджено, що суд першої інстанції у повній мірі виконав положення ст. 345-349 КПК України, де обвинуваченій надано довідку про її права та обв`язки, роз`яснено права у тому числі щодо забезпечення права на захист, роз`яснено суть обвинувачення, визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, при цьому, ОСОБА_7 не заявляв ніяких клопотань, повністю визнала свою вину у вчиненні вказаних злочинів та детально розповіла про обставини вчиненого, як нею було викрадено камеру спостереження і яким чином вона розпорядилась викраденим, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а інші учасники судового розгляду не висловлювали жодних заперечень проти встановлених обставин.

Обвинуваченій ОСОБА_7 , щодо добровільності її позиції в визнанні своєї вини, у вчиненні вказаних злочинів, правильності розуміння змісту цих обставин, задавали питання сторона обвинувачення(прокурор), потерпілий і суд, та у зв`язку з чим ні у кого не виникло сумнівів щодо позиції обвинуваченої.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої та її захисника в частині недоведеності її вини у вчиненні викрадення камери не підлягає задоволенню оскільки вона сама висловила розкаяння з приводу вчиненого, добровільно, без будь-якого примусу дала послідовні показання про обставини вчинення злочину, які відображено у вироку та повністю узгоджуються з фактичними обставинами справи, викладеними в обвинувальному акті.

За вироком, щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , суд навів докази, дав їм відповідну оцінку і мотивував свої висновки.

Так, крім пояснень обвинуваченої її провина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 , які в судовому засіданні підтвердили що з їх будинку перший раз пропали 10 тисяч доларів США а потім були викрадені відеокамера та несправжні долари США, протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 07.06.2019 року, де оглянуто домоволодінні ОСОБА_10 і вигляд верхньої частини дерев`яної шафи в кімнаті спальні та вилучені відбитки пальців які згідно судової дактилоскопічної експертизи № 408-ДК від 19.06.2019 року, залишені пальцем ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події де обвинувачена видала гроші і викрадену мережеву камеру марки «Dahua» та протоколами проведення слідчих експериментів, де ОСОБА_7 показала та розповіла про обставини скоєння нею крадіжки 6000 доларів США і крадіжки відеокамери з будинку потерпілого ОСОБА_10 .

Обвинувачена і на цей час не заперечує, що дійсно з будинку де проживає потерпілий нею були викрадені кошти та камера.

Твердження стороною захисту в апеляційній скарзі щодо відсутності корисливого умислу на викрадення камери спостереження, не підтверджено належними доказами і є надуманим.

Щодо твердження сторони захисту, в апеляційні скарзі, про призначення суворого покарання то воно теж не підлягає задоволенню .

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ряд обставин, а саме: характер та ступінь тяжкості скоєних правопорушень, особу винної , яка обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, та дані про її особу, що ОСОБА_7 не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, врахував думку потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання каяття, визнання вини, часткове відшкодування потерпілому завданої шкоди, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Взявши до уваги усі зазначені обставини, в тому числі й ті, на які посилається в своїй скарзі сторона захисту, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин та дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши їй покарання, наближене до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.2 та ч. 3 ст.185 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання є несправедливим через його суворість, не вбачається.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Ст. 60 ЦПК встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням за ст. 91 КПК, підлягає доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанціє обґрунтовано стягнув з обвинуваченої матеріальну шкоду у вказаному розмірі оскільки згідно обвинувального висновку остання викрала у потерпілого 6000 доларів США на загальну суму 160 962,50 грн.

Як передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За вироком, суд стягуючи з обвинуваченої на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 50000 гривень, на думку колегії суддів обґрунтовано вказав що дійсно потерпілому завдано моральні страждання, так як йому було завдано шкоду та пов`язаний з цим дискомфорт, при цьому встановлюючи вказаний розмір моральної шкоди суд виходив з із засад розумності, виваженості та справедливості а також врахував майновий стан обвинуваченої.

Враховуючи те, що сам потерпілий не заперечував що обвинувачена за його довірою була в його будинку, колегія суддів вважає шо стягнена моральна шкоду у розмірі 50000 гривень буде достатньою компенсацією за моральні страждання.

Згідно матеріалів кримінального провадження та ухвали слідчого судді Великоолександрівського райсуду від 26.06.2019 року(т. 1 а.п.201-204) на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить обвинуваченій, накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди.

За ст. 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин та резолютивній частині вироку зазначаються крім іншого рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, при цьому як обґрунтовано вказує в своїй апеляційній скарзі прокурор суд у вироку не прийнято рішення щодо забезпечення цивільного позову.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були б підставами для скасування вироку, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 її захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_10 його представника - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 в резолютивній частині, щодо заходів забезпечення кримінального провадження змінити.

В резолютивній частині вироку суду вказати, що залишити без змін, до виконання вироку, арешт на майно, яке власністю ОСОБА_7 , а саме позбавлення права ОСОБА_7 права на відчуження, розпорядження належним їй житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_3 (підпис)