справа № 208/2132/20
№ провадження 1-кс/208/599/20
УХВАЛА
Іменем України

06 квітня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000585 від 04.04.2020 за ч.2 ст.186 КК України:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, який має середньо-спеціальну освіту, непрацюючому, розведеному, зареєстрованому та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 12.10.2015 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186, 75, 76 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст..75 КК України звільнити від відбуття покарання з виправним терміном 2 роки. 16.02.2016 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст..70 ч.4 КК України, покарання згідно вироку Дніпровського районного суду від 12.10.2015 року виконувати самостійно, у відповідності ст..72 ч.5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання час з 09.11.2015-16.02.2016 р. Звільнився 14.09.2028 року із Ігренського ІЦ №133 на підставі ухвали Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2018, ст.81 КК України, умовно-достроково на 8 місяців 24 дні.
встановив:
06.04.2020 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження №0000585 від 02.04.2020 за ч.2 ст.186 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

04.04.2020 року внесені данні в ЄРДР за № 0000585 за ознаками ч.2 ст. 186 КК України.
04.04.2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України об 12.00 годині.
04.04.2020 року ОСОБА_6 пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено та пред`явлено ОСОБА_6 підозру в тому, що він ПОВТОРНО, 03.04.2020, приблизно о 20.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 знаходився біля буд. 33а по пр. Т. Шевченка в м. Кам`янському. В цей момент він побачив раніше незнайомому йому ОСОБА_7 , яка проходила по тротуару та при цьому розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його в правій руці. В цей момент у ОСОБА_6 виник раптовий протиправний умисел, спрямований на відкрите, викрадення зазначеного мобільного телефону.

03.04.2020, приблизно о 20.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, знаходячись біля буд. 33а по пр. Т. Шевченка в м.Кам`янському, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_7 шляхом ривку, правою рукою вихопив з правої руки останньої мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6» Imei-1: НОМЕР_1 ; Imei-2: НОМЕР_2 , вартістю 4299 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Після чого, для отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 та зник з поля зору потерпілої, отримавши при цьому можливість розпоряджатись викраденим майном та у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Зазначеними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_6 спричинено майнового збитку на суму 4299 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за підозрою у скоєнні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор, послалися на ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як на підставу застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_6 вчиняє кримінальні правопорушення майнової спрямованості вже не вперше, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, що свідчить про те, що останній порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, наведене вказує на те, що ОСОБА_6 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України та судом; окрім того підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця реєстрації та мешкання, сталих соціальних зв`язків, дружини, дітей, що вказує на те, що він може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 знайомий зі свідком ОСОБА_8 , що вказує на те, що підозрюваний може на нього здійснювати вплив;
- вчините інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_6 вчиняє кримінальні правопорушення майнової спрямованості вже не вперше, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, що свідчить про те, що останній порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, наведене вказує на те, що ОСОБА_6 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України та судом.

В обґрунтування підозри ОСОБА_6 , прокурор та слідчий послалися на зібрані у кримінальному провадженні докази: протокол огляду місця події; показання потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 ; протокол пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання потерпілій ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_8 ; протокол огляду та вилучення мобільного телефону та Договору фінансового кредиту, закладу № 12.28764/0 від 03.04.2020 р., які на їх думку дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, не зробивши висновків для себе вчинив новий тяжкий злочин. Крім того, ОСОБА_10 офіційно не працює, доходу не має, не має постійного місця проживання, а тому заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням можливого покарання за злочин вчинений також під час іспитового строку, обґрунтовують ризик можливого ухилення підозрюваного від слідчого, прокурора та суду, та дають підстави стверджувати що ризики впливу на потерпілого, свідків, дані якого йому відомі та свідків, з якими підозрюваний знайомий з метою ухилення від покарання, є реальними, як і можливість скоєння нового кримінального злочину. А тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить підозрюваного продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілого та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, та суду, є тримання під вартою, із застосуванням застави.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовані, з врахуванням особи підозрюваного, його ставлення до скоєного, спосіб життя та заробітку, відсутності осіб на утримані, сталих соціальних зв`язків, відсутність бажання виправлення та припинення асоціального способу життя.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичних даних події визначених у підозрі та клопотанні, не оспорюючи свою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України пояснив, що він раніше знаходився та проживав по АДРЕСА_1 . Коли до нього приїхала його цивільна дружина, з Петриківки, він декілька днів проживав з нею у орендованій дружиною квартирі, після чого його зняли з обліку з АДРЕСА_1 . Він свою квартиру втратив. В нього є сестра але у неї він не проживав, підтримує з нею стосунки. Чекав тепла, що б перебратися у будинок у Петриківці, де немає опалення. Фактично його було затримано 04.04.2020 року. Вважає що необхідним запобіжним заходом є особисте зобов`язання, бо в нього є особи, які можуть попіклуватися про нього.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 , де він раніше обліковувався. Крім того, захисник не погодився з підставами затримання ОСОБА_6 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, як такою що не є негайним затриманням після скоєння злочину, а тому просив відмовити у клопотанні слідчого, обрав запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 04.04.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст.186 КК України, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання потерпілій ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_8 ; протоколом огляду та вилучення мобільного телефону та Договору фінансового кредиту, закладу № 12.28764/0 від 03.04.2020 р.; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які вказують на обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст.186 КК України.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який має незняту та непогашену в передбаченому законом порядку судимість, раніше судимий за корисний злочин, не має постійного місця проживання, реєстрації, не має місця роботи, розлучений, дітей неповнолітніх не має, не підтримує зв`язки з повнолітніми дітьми, та враховуючи як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному як позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому, дослідивши клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, не нівелюють фактів викладених у підозрі ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким, крім того з боку захисту будь-яких доказів на підтвердження наявності осіб які б мали можливість і бажали утримувати ОСОБА_6 під час його знаходження у заявленому стороною захисту домашньому арешту не наведено, крім того, з врахуванням повідомлення потерпілою особою 03.04.2020 року об 20.44 годині, і при переслідуванні особи, було затримано особу в порядку ст. 208 КПК України, що не оспорюється самим ОСОБА_6 , а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства повністю підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовані, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України, та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави, згідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, рахувати з часу його затримання 04.04.2020 року об 12.00 години, та визначити строком до 31 травня 2020 року, включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У клопотанні сторони захисту відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1