справа № 208/3386/20
№ провадження 1-кс/208/972/20
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., за участі секретаря Лихолат І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лавренової С.В., погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Сафроновим Г.О. «про тимчасовий доступ до речей і документів» в межах кримінального провадження № 0000756 від 08.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні операторів телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (найменування юридичної особи: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

До судового засідання прокурор Сафронов Г.О. та слідчий Лавренова С.В. подали заяви про підтримання заявленого клопотання, та проведення судового розгляду за їх відсутності, особа у володінні якої перебуває інформація не викликалась.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий посилаються на те, Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

08.05.2020 у якості потерпілої було допитано гр. ОСОБА_1 , за результатами свідчень потерпілої було встановлено, що 25.04.2020 року в ранковий час їй (потерпілій) через соціальну сторінку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від ОСОБА_2 (сторінка в інстаграм @kovalyk.alina) було повідомлено про конкурс, в якому користувачі повинні були переводити грошові кошти, а вона в свою чергу повинна була обрати переможця. Приблизно о 21.00 год. 25.04.2020 року потерпіла перерахувала на картку « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ) грошові кошти двома платіжками у загальній сумі 10000 грн. Оплата відбулась 25.04.2020 року о 21.04 год. та 21.11 год.. Після цього ОСОБА_2 більше на зв`язок не вийшла та заблокувала всіх користувачів та добавила у чорний список в телефоні (її мобільний номер телефона НОМЕР_2 ).

08.05.2020 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у отриманні інформації про телефонні з`єднання зазначених абонентів оператора мобільного.

Отримана інформації має суттєве значення для встановлення відомостей які мають суттєве значення для кримінального провадження, причетних осіб, а також матиме доказове значення для притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності.

Вказана інформація перебуває в електронних документах операторів телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка згідно ч.1 ст.162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, але без отримання доступу до вказаної інформації неможливо встановити невідому особу, яка здійснила вищезазначений злочин.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікації зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Ч. 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при наданні тимчасового доступу до речей і документів (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Ст. 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи що слідчим на підтвердження обставин зазначених у клопотанні не долучено жодних доказів, на підтвердження проведення переказу від вказаної особи ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , а із протоколів допиту потерпілої особи не є можливим встановити будь-які реквізити переказу (номеру картки або рахунку з якого потерпіла переводила заявлені грошові кошти, платіжного документу який би відобразив переказ заявлених грошей, дату та час їх переведення, та реквізити отримувача), також дати події з матеріалів клопотання не співпадають між собою, а саме із даними відображеними у витягу з ЄРДР, датами відображеними у протоколі допиту ОСОБА_1 , також жодних доказів, що мобільний номер телефона НОМЕР_2 належить вказаній особи ОСОБА_2 , та в самому клопотанні, з доказів надано лише витяг, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, протокол допиту потерпілої ОСОБА_1 , при цьому не долучено до клопотання жодного доказу в розумінні ст. 84 КПК України, а тому, слідчий суддя вважає надані стороною обвинувачення обґрунтування, без долучення жодного доказу, є недостатніми для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Керуючись викладеним та ст. 22, 26, 84, 94, 131, 132, 159 166 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Т. П. Івченко