Справа № 643/2398/20
Провадження № 1-кс/643/1027/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000053 від 29.01.2019 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 365 КК України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має двох малолітніх дітей Всеволода, 2010 р.н. та ОСОБА_7 , 2015 р.н., раніше не судимого, працюючого оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в тому, що будучи працівником правоохоронного органу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав особливо небезпечні наркотичні засоби - канабіс, смолу канабісу, метадон, а також особливо небезпечну психотропну речовину «MDMA» та почав незаконно зберігати їх на території домоволодіння за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту.

18.01.2019 співробітниками Управління служби безпеки України в Харківській області на території зазначеного домоволодіння проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено більш ніж сто полімерних згортків та пактів з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, твердою речовиною коричневого кольору, які згідно висновків експерта є особливо небезпечними наркотичними засобами канабісом, смолою канабісу, містять в собі наркотичний засіб метадон та особливо небезпечну психотропну речовину MDMA.

Крім того, при вказаних обставинах в ході проведення обшуку за тією ж адресою виявлено та вилучено боєприпаси патрони калібру 5,45 мм та 7,62 мм.

31.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин, а також наркотичного засобу з метою збуту) та ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу).

Посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначених тяжких кримінальних правопорушень, за які підозрюваному у разі доведення вини загрожує покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, слідчий вказує, сам факт підозри може спонукати ОСОБА_4 до незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, переховування від органів досудового розслідування, тиску на слідство й суд, чому можуть сприяти зв`язки в правоохоронних органах, досвід й обізнаність у тактиці та методиці розслідування.

Наявність на розгляді Ленінського районного суду м. Харкова кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень з використанням службового становища свідчить про ризик продовження чи вчинення іншого кримінального правопорушення.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе їм запобігти. Вирішуючи питання про розмір застави визначити його на рівні 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, яких має дотримуватись останній в разі внесення застави та звільнення з під варти.
В суді прокурор підтримав заявлене клопотання, наполіг на його обґрунтованості та просив задовольнити у повному обсязі.

Підозрюваний заперечував свою причетність до інкримінованого злочину та зазначив, що протягом розслідування не вчинив жодних дій з метою перешкоджання слідству, отже просив відмовити у клопотанні.
Захисник послався на порушення слідчим правил територіальної підсудності під час звернення з даним клопотанням та відсутність у слідчого судді Московського районного суду м. Харкова повноважень на його розгляд.
Підозру ОСОБА_4 вважав не обґрунтованою через покладення в її обґрунтування недопустимих доказів, які зібрані неуповноваженими особами; такою, що вручена останньому з порушенням діючого законодавства, а саме не у день складення, а наступного дня.
Стверджував про відсутність підстав у даного прокурора підтримувати клопотання в суді, так як постанова про його включення до складу групи винесена у іншому кримінальному провадженні.
Клопотання вважав таким, що не відповідає вимогам ст. 184 КПК України через відсутність в ньому обґрунтування наявності ризиків.
Зазначив, що перелічені прокурором ризики, відсутні, так як речі, які на думку слідчого й прокурора може знищити підозрюваний, вилучені стороною обвинувачення. За період розслідування ОСОБА_4 не вчинив жодних дій з метою переховування від слідства та з`являється за кожним викликом слідчого чи прокурора. Не має на меті впливати на будь-кого з свідків, не робив цього до теперішнього часу і доказів зворотного прокурор не надав. Посилання на ризик продовження ОСОБА_4 даного чи вчинення іншого кримінального правопорушення є безпідставним, так як інкримінований підозрюваному злочин закінчений, а вчинення злочину в майбутньому, враховуючи що ОСОБА_4 не судимий раніше, є припущенням, яке можна застосувати до будь-якої особи.
Наряду з викладеним особистість ОСОБА_4 , який має позитивну характеристику за місцем роботи, великі професійні досягнення, неодноразово нагороджувався та заохочувався за сумлінну працю, одружений, утримує двох малолітніх дітей, нівелює зазначені прокурором ризики. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази, слідчий суддя дійшов наступного: підстав стверджувати про порушення органом досудового розслідування правил територіальної підсудності слідчий суддя не вбачає, так як орган досудового розслідування фактично розташований на території, на яку розповсюджується юрисдикція Московського районного суду м. Харкова, а саме по вул. Світлій, 5 в м. Харкові. Вручення повідомлення про підозру наступного за її складання дня не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання, а причини й підстави цього мають бути досліджені в подальшому.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частина 2 ст. 177 КПК України вказує, що підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу має враховувати обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозра ОСОБА_4 на час розгляду даного клопотання є такою, що відповідає критеріям обґрунтованості, так як існують достатні факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.
Долучені до клопотання на підтвердження протиправної поведінки ОСОБА_4 докази не можна вважати вочевидь недопустимими. Їх оцінка, наряду з доказами, наданими стороною захисту, має бути здійсненна в сукупності з доказами сторони обвинувачення, які не мають переважного значення, на наступних стадіях кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.
Аналізуючи перелічені прокурором ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного можна дійти висновку, що не всі з зазначених прокурором ризиків існують.
Так, прокурор посилається на ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовуючи суворістю передбаченого покарання в разі доведеності вини у вчиненні інкримінованого злочину, з чим слідчий суддя не може погодитись, так як лише суворість покарання, яка є суттєвим, проте не єдиним елементом, що має враховуватись під час обрання запобіжного заходу, не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. При оцінюванні ризику переховування має враховуватись, крім іншого: - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність в нього родини й утриманців, а матеріали справи вказують, що такими зв`язками підозрюваний володіє; - репутація підозрюваного, позитивні компоненти якої наразі перевищують негативні. Досудове розслідування розпочато у січні 2019 року, під час його проведення ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що є фігурантом кримінального провадження, не застосував спроб до переховування, отже даний ризик наразі не є актуальним.
Не можна казати й про існування ризику незаконного впливу на свідків чи можливого впливу на експертів чи спеціалістів у цьому кримінальному провадженні. Як зазначено вище, досудове розслідування триває з січня 2019 року. Протягом цього часу орган досудового розслідування отримав кілька висновків судових експертиз наркотичних засобів та психотропних речовин, боєприпасів, генетичної експертизи, що виключає можливість впливу на експерта, який закінчив дослідження. Відомості про вплив на будь-кого зі свідків у кримінальному провадженні на теперішній час відсутні, що, з плином часу, значно зменшує виникнення такого ризику в майбутньому, а вплив на свідків з числа співробітників поліції, враховуючи, що кожен з них має юридичну освіту, є службовою особою правоохоронного органу та обізнаний щодо підстав кримінальної відповідальності, в тому числі за дачу завідомо неправдивих показань, маловірогідний.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не конкретизований, отже посилання на нього є не обґрунтованим припущенням.
Відсутній й ризик продовження кримінального правопорушення, так як інкримінований ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення є закінченим.
Разом з тим, враховуючи, що на даний момент на розгляді Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні іншого кримінального правопорушення з використанням службових повноважень, виключити ризик вчинення кримінального правопорушення в майбутньому, не дивлячись на відсутність судимості у останнього, не можна.
Таким чином, з перелічених ризиків прокурор довів існування лише одного, проте запобігти даному ризику, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місті постійного проживання, перебування на його утриманні двох малолітніх дітей, виключно позитивну характеристику за місцем роботи, неодноразові заохочення за сумлінне несення служби, відсутність відомостей про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного протягом всього часу досудового розслідування, можливо й шляхом застосування більш м`якого запобіжний заходу, в даному випадку домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Отже , в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000053 від 29.01.2019 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього наступні обов`язки:

-не залишати житло за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 до 07:00.

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування;

-не відлучатись з м. Харкова без відома та дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утриматись від спілкування з свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2020 року о _____________ годині.