Справа № 947/972/20
Провадження № 1-кс/947/741/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002403 від 05.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні СУ ГУНП перебуває кримінальне провадження №0002403 від 05.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, 18.01.2020, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186КК України.

Під час проведення розслідування у зазначеному кримінальному провадженні отримано ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, вході проведення обушку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон «КСЯОМІ», чорного кольору, модель М1806Е7ТG, планшет «IPAD» s/n DMPGVZKKDKPH, паспорт г-на України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 .

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які визнані речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити, вказавши, що клопотання необґрунтоване, до клопотання не долучена відеозапис проведення обшуку, протокол обшуку складений з порушеннями.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.01.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою групою осіб.

Долученими до матеріалів клопотання протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.12.2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.01.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, або таке, що готується від 24.11.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 26.11.2019 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.01.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2020 року, підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі, а саме вилучений мобільний телефон, планшет можуть бути предметом кримінальних правопорушень, набуті кримінально протиправним шляхом, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, на вилучених технічних засобах можуть міститися відомості щодо обставин кримінальних правопорушень, місцезнаходження викраденого майна.

Викладене також підтверджується постановою про визнання предметів речовими доказами від 18.01.2020 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучені речі визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002403 від 05.05.2019 року.

Також, вищевказане майно необхідне для проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, з метою встановлення слідів кримінального правопорушення, а також відомостей, які можуть бути в подальшому використані як докази.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення експертних досліджень та необхідних слідчий дій з вказаним майном.

Також, слідчий суддя зазначає, що не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

В частині накладення арешту на паспорт г-на України на ім`я ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено, що вказаний паспорт має відношення до даного кримінального провадження, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання в цій частині, в цілях недопущення порушення конституційного права особи.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину вилученого майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002403 від 05.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 18.01.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон «КСЯОМІ», чорного кольору, модель М1806Е7ТG;

- планшет «IPAD» s/n DMPGVZKKDKPH.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1