Номер провадження: 11-сс/813/165/20
Номер справи місцевого суду: 522/552/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої застосовано тимчасовий арешт ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Білорусь відносно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 та застосовано тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про видачу особи від компетентних органів Республіки Білрпусь відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кохьла-Ярве Естонської Республіки, громадянина Естонської Республіки, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , (паспорт Республіки Білорусь НОМЕР_1 , виданий 19.10.2019), не судимого,

який розшукується компетентними органами Республіки Білорус для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 Кримінального кодексу Республіки Білорусь.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що можливість виконання відносно ОСОБА_8 призначеного йому судом покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу, дають достатні підстави вважати, що існує ризик переховування останнього від правоохоронних органів Республіки Білорусь, оскільки ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук.

В рішенні районного суду вказано, що інкриміновані кримінальні правопорушення ОСОБА_8 за національним законодавством України кваліфікуються за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 358 КК України, найтяжче з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до

ОСОБА_8 тимчасового арешту.

Вважає, що висновки слідчого судді не відповідають обставинам кримінального провадження та містять істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею порушено вимоги п. 1 ч. 6 ст. 582 КПК України та не звільнено ОСОБА_8 , оскільки останній протягом шістдесяти годин з моменту затримання не був доставлений до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту.

Зазначає, що додані до клопотання прокурора документи не відповідають вимогам, встановленим ч. 3 ст. 99 КПК України, не засвідчені в спосіб, який може свідчити про їх відповідність оригіналам, а також не перекладені на державну мову України.

Вважає, що висновок слідчого судді про обґрунтованість тимчасового арешту не відповідає положенням Кримінального кодексу Республіки Білорусь, оскільки вироком суду Мінського району Мінськогої області від 19.09.2011 ОСОБА_8 засуджений до 4-ох років позбавлення волі та взятий під варту в залі суду, а також останній протягом 7,5 років не перебував у розшуку та має бути звільнений від основного та додаткового покарання відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 84 КК Республіки Білорусь.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду скарги.
10.01.2020 працівниками УКР ГУНП в Одеській області о 20 годині 00 хвилин, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 КК Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів), про що, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України 10.01.2020 складено протокол про затримання вказаної особи. .

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів (вироком суду Мінського району Мінської області від 19.09.2011) ОСОБА_8 був засуджений до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 КК Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів). Даний вирок 11.11.2011 вступив в законну силу.

06.12.2019 ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

Згідно листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 10.01.2020 та згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 10.01.2020, ОСОБА_8 розшукується на міжнародному рівні (з 06.12.2019) з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 КК Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів).

Інкриміновані ОСОБА_8 злочини за законодавством України відповідають ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 358 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року.

Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.

Аналогічні вимоги передбачені Конвенцією про правову допомогу й правових відносинах у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції).

У зв`язку з чим, керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_8 .

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, яка ратифікована законом України №43/98-ВР від 16.01.98, у термінових випадках компетентні органи запитуючої сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2 «а» статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. У ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Відповідно до п. 2 «а» ст. 12 вказаної Конвенції, запит супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Частиною першою статті 583 КПК України передбачено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до вимог частин 3-6 зазначеної статті, прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого. Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею в найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин із моменту затримання особи.

При розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про:

1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчий суддя під час розгляду скарги в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.

В судовому засіданні апеляційного суду захисником було надано документи, які на думку захисника підтверджують наявності міцних соціальних зав`язків та могли б стати підставою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: характеристик від громадських організацій та сусідів за місцем проживання останнього; договір оренди квартири; лист від ОСОБА_10 , в якому він вказує, що ОСОБА_8 після звільнення з-під варти буде працевлаштований в нього на посаду слюсаря з ремонту автомобілів.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що наданий договір оренди не може буди доказом на підтвердження наявності у ОСОБА_8 постійного місця проживання, оскільки орендатором вказана ОСОБА_11 та жодних відміток про наявність будь-яких прав у ОСОБА_8 на вказану квартиру не має. Відповідно до наданих захисником характеристик сусідів, ОСОБА_8 не тривалий час проживає з громадянкою ОСОБА_11 , однак надані характеристики не завірені в належний спосіб та відсутні докази, що вони наданні саме тими сусідами, зокрема відсутні копії паспортів та довідок про реєстрацію місця проживання останніх, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що доводи захисника про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків є безпідставним та таким, що недоведені доказами захисником в судовому засіданні.

Водночас, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, оскільки ОСОБА_8 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, він був оголошений у міжнародний розшук за переховування від правоохоронних органів Республіки Білорус, зокрема і з відсутністю у останнього міцних соціальних зав`язків, що свідчить про відсутність стримуючих факторів у можливості перешкоджанні ОСОБА_8 кримінальному провадженню, що здійснюється на території Республіки Білорусь.

В апеляційній скарзі захисник стверджував, що оскаржена ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України, оскільки порушено вимоги п. 1 ч. 6 ст. 582 КПК України та не звільнено ОСОБА_8 , оскільки останній протягом шістдесяти годин з моменту затримання не був доставлений до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення встановленого терміну тримання під вартою без ухвали слідчого судді, суду ОСОБА_8 , то вказані доводи спростовуються матеріалами провадження, в яких наявний протокол затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.01.2020, зі змісту якого вбачається, що останній був затриманий 10 січня 2020 року о 20:00 годинні (а.с. 3-6).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Відповідно до журналу судового засідання (а.с. 34-35) слідчим суддею було дотримано вимоги вказаної вище статті, а також матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про час доставлення ОСОБА_8 до слідчого, суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту, а тому апеляційний суд доводи апеляційної скарги в цій частині вважає безпідставними.

Крім того, під час розгляду клопотання прокурора про застосування відносно

ОСОБА_8 тимчасового арешту в судового засіданні були присутні ОСОБА_8 та його захисник, які не висловили жодних думок щодо вказаних вище доводів апеляційної скарги, в тому числі щодо недотримання вимог ч. 2 ст. 211 КПК України.

Документи додані до клопотання прокурора, на думку захисника, не відповідають вимогам, встановленим ч. 3 ст. 99 КПК України, не засвідчені в спосіб, який може свідчити про їх відповідність оригіналам, а також не перекладені на державну мову України. Ці твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставним і таким, що спростовуються матеріалами провадження, оскільки в матеріалах є належні документи із перекладом їх на державну мову України (а.с. 7-29).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок слідчого судді про обґрунтованість тимчасового арешту не відповідає положенням Кримінального кодексу Республіки Білорусь, оскільки вироком суду Мінського району Мінськогої області від 19.09.2011 ОСОБА_8 засуджений до 4-ох років позбавлення волі та взятий під варту в залі суду, а також останній протягом 7,5 років не перебував у розшуку та має бути звільнений від основного та додаткового покарання відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 84 КК Республіки Білорусь.

Апеляційний суд нагадує, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентним органом іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу, відносно якої застосовано тимчасовий арешт і сама підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься за національним законодавством України до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначеного слідчим суддею ризику переховування ОСОБА_8 від правоохоронних органів Республіки Білорусії з метою уникнення кримінальної відповідальності, який виправдовує тримання ОСОБА_8 під вартою. Застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявному у кримінальному провадженні ризику і забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Інших доказів апеляційному суду не будо представлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 583 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Білорусь відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4