Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/595/20
Провадження №: 1-кп/332/196/20
УХВАЛА

19 березня 2020 р.Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження термінів дії запобіжних заходів у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Під час підготовчого судового засідання прокурором були заявлені клопотання про продовження обвинуваченим термінів дії запобіжних заходів у вказаному вище кримінальному проваджені.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як тяжкий злочини. Також прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених КПК та зазначив про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків (одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання), за місцем останньої роботи, проживання та як член громадської організації характеризується позитивно. Захисник вважав, що саме цілодобовий домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та стане запобіжником ризику незаконного впливу на учасників процесу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та звернув увагу на процесуальні порушення, також на не підтвердження жодного з зазначених прокурором ризиків та необґрунтованість тривалості строку запобіжного заходу, заявленого прокурором. Висловив намір бути поручителем свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд виходить з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 183 та ч. 4 ст. 199 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2020 року до обвинувачених було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 20.03.2020 року із можливістю внесення застави.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраних раніше обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеним нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у цій справі обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України».
Разом з тим, при оцінці судом на зазначеній стадії судового провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність ризику можливого переховування обвинувачених суд оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації обвинувачених (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

За злочин, у якому обвинувачуються ОСОБА_6 і ОСОБА_7 передбачено безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваних від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Однак, при оцінці наявності ризику переховування суд враховує не лише тяжкість злочину, але і те, що і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 раніше судимі за вчинення злочинів проти власності. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину під час відбування покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2019 року у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України на теперішній час перебуває у проваджені Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Зазначені обставини у поєднані із пред`явленим у цій справі обвинуваченням у вчинені тяжкого злочину дійсно можуть спонукати обвинувачених переховуватися від суду.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у цій справі, суд виходить з такого.

Враховувати передбачену КПК України процедуру отримання свідчень, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, обвинувачені обізнані щодо місця роботи свідків, які затримали їх, що підвищує можливість впливу на вказаних осіб з метою зміни показів.

Відсутність офіційного працевлаштування ОСОБА_7 , тобто регулярних засобів щодо існування, наявність судимості у вчинені злочину проти власності, свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, що дає суду достатність підстав вважати, що існує ризик продовження вчинення злочинної діяльності.

Одночасно суд зазначає, що міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 (перебування у зареєстрованому шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, постійне місце проживання), на наявність яких посилається захисник, жодним чином не вплинули і не стали стримуючим фактором у поведінці обвинуваченого.
Не спростовують вказаних висновків суду і характеристики, видані за попереднім місцем роботи ОСОБА_7 та, як члена громадської організації. Особи, які підписали характеристику обвинуваченого за місцем проживання не були заявлені стороною захисту як свідки з метою встановлення характеризуючих даних обвинуваченого.
Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у цій справі у вчинені злочину під час відбування покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2019 року у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, офіційно непрацевлаштований, неодружений, не має неповнолітніх дітей, що підтверджує наявність ризику продовження вчинення злочинної діяльності.

Надані стороною захисту копії свідоцтв про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 через відсутність будь-якого зв`язку із ОСОБА_6 суд не бере до уваги.

З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, тобто встановлені відомості щодо обставин кримінального правопорушення у цій справі, ризик знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не є актуальним на теперішній час.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не дозволить належним чином контролювати поведінку обвинувачених, які підозрюються у вчинення тяжкого злочину. Оскільки жодна особа не висловила намір бути поручителем обвинуваченого ОСОБА_7 , суд позбавлений можливості застосувати до нього запобіжний захід у виді особистої поруки.

Клопотання особи, яка виявила бажання бути поручителем - ОСОБА_10 суд відхиляє, оскільки останній є батьком обвинуваченого, не надав суду доказів підтвердження того, що він згідно зі ст. 180 КПК України заслуговує на особливу довіру для надання йому письмового зобов`язання про те, що він поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Крім того, ОСОБА_10 як батько мав можливість впливати на поведінку сина до цього часу.

Враховуючи спеціальний статус адвоката ОСОБА_5 у цій справі, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та неможливість застосування до нього наслідків у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань як поручителя, клопотання адвоката ОСОБА_5 про особисту поруку також не підлягає задоволенню, враховуючи гарантії адвокатської діяльності.

Відсутність офіційного працевлаштування та постійного джерела доходів у обвинувачених виключають можливість застосування застави, як запобіжного заходу. Домашній арешт, на переконання суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених з урахуванням встановленого ризику можливого впливу на свідків та потерпілого, зокрема, і цілодобовий, що не виключає можливості спілкування засобами мобільного зв`язку, з іншими особами за місцем свого проживання, через яких впливати на свідків, потерпілого.

За таких обставин, враховуючи продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених (ризиків можливості переховуватися від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні) та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи вік та стан здоров`я обвинувачених, суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із урахуванням обсягу кримінального провадження, процесуальних дій, які треба вчинити та поведінки учасників процесу під час підготовчого судового засідання, із можливістю внесення застави у вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 грн. та покласти на обвинувачених у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за кожним викликом, не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.
У задоволені клопотань ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_5 відмовити.
Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.05.2020 року з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_7 заставу у сумі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.
Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у національній грошовій одиниці, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за реквізитами: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.05.2020 року з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_6 заставу у сумі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.
Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у національній грошовій одиниці, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за реквізитами: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження в залі судових засідань 19.03.2020 року.

Суддя ОСОБА_1