В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2020 Справа №607/27/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 3 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а саме - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий зареєстрований по АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілих адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_11 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи позбавленим, відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 вересня 2015 року права керування транспортними засобами терміном на 10 років (з 2015 по 2025 рік) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, в порушення вимог п.2.1. (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) 3 липня 2016 року о 1 год. 40 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz Е 290 TD» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.
ОСОБА_3 під час руху не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України.
Керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Е 290 TD» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 рухався без пасажирів та вантажу автодорогою сполученням «Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече» від м. Збаража в бік центру м. Тернополя. Проїжджаючи вулицею 15 Квітня м. Тернополя, а саме лівою смугою транспортного потоку до центру міста, попри спецмайданчик ТФ ДП «Інформресурси», де дозволена для руху транспортних засобів швидкість обмежена до 60 км/год, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 12.4. ПДР України вів керований ним транспортний засіб зі швидкістю 132 км/год.
В цей час проїзну частину вулиці 15 Квітня м. Тернополя пересікав справа-наліво відносно руху автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 TD» пішохід ОСОБА_12 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пересікав проїзну частину, яка має чотири смуги для руху в обох напрямках поза межами пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 4.14. (г) ПДР України.
Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_12 , який наближається проїзною частиною до смуги руху автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 TD», водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 12.3. ПДР України не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його повної зупинки, а продовжував рух та вчинив наїзд на потерпілого передньою лівою частиною транспортного засобу.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, а саме:
- травму голови, у вигляді: перелому кісток склепіння та основи черепа; крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку; крововиливів у м`які тканини; ран, чисельних саден; ушкодження спинки носа;
- травму грудей, у вигляді: переломів правих і лівих ребер по кількох анатомічних лініях; розривів міжреберних проміжків; ушкоджень пристінкових листків плеври; ушкоджень легень; внутрішньо грудної кровотечі; розриву грудної аорти; масивних крововиливів в м`які тканини;
- травму живота, у вигляді: тріщини правої частки печінки; розриву сечового міхура; внутрішньочеревної кровотечі; крововиливів в зв`язки печінки, судинну ніжку селезінки брижу тонкого та товстого кишківника;
- травму органів позачеревного простору, у вигляді: тріщини обох нирок ушкоджень м`яких тканин із масивними крововиливами;
- травму хребта у вигляді: перелому 2-го грудного хребця, із розривом спинного мозку та його оболонок, усіх зв`язок хребта на цьому рівні; переломів лівих поперечних відростків 1-5-го поперекових хребців; масивних крововиливів в м`які тканини;
- перелом правої плечової кістки, із крововиливами у м`які тканини; чисельні синці, садна, рана на верхніх кінцівках;
- розрив лівого крижово-клубового зчленування; переломи обох гілок правої лобкової кістки; із масивними крововиливами в м`які тканини;
- переломи правих і лівих гомілкових кісток, із розміщенням та крововиливами у м`які тканини, ушкодження лівого колінного суглобу; численні синці і садна на нижніх кінцівках, від яких помер на місці події.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.4 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_12 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення визнав частково.
Погоджується із тим фактом, що він скоїв наїзд на пішохода. При цьому заперечує факт перебування на момент ДТП в стані наркотичного сп`яніння. Також заперечує той факт, що він перед наїздом на пішохода рухався із швидкістю 132 км/год. Стверджує, що автомобіль на той час перебував у технічно несправному стані, зокрема його система охолодження, у зв`язку із чим двигун не міг розвинути такої швидкості руху, про яку йдеться в обвинуваченні. На його переконання, він рухався із швидкістю 80 км/год. На місці події вуличне освітлення відсутнє.
Пішохода він побачив за секунду до наїзду, у зв`язку із чим був позбавлений можливості уникнути наїзду на останнього.
Безпосередньо перед ДТП рухався із м. Одеси орієнтовно 8 годин. При цьому зупинявся біля бару «За містом», що безпосередньо біля м.Тернополя, для того, щоб зачекати поки охолоне двигун.
Довжину сліду гальмування пояснює тим, що гальмування він застосовував двічі. Спочатку загальмував коли побачив пішохода, потім відпустив гальма, і знову почав гальмувати для того, щоб зупинитись. Автомобіль таким чином, частково в стані кочення залишив такий слід гальмування.
Безпосередньо після ДТП був розгублений. Місце події не залишав. Зателефонував дружині, дядькові.
Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, зокрема все обличчя було в склі. З місця події був госпіталізований бригадою швидкої допомоги.
Намагався відшкодувати потерпілим шкоду, однак останні на контакт не ішли.
Вважає, що винним в ДТП також є пішохід, котрий в стані алкогольного сп`яніння переходив дорогу у забороненому для цього місці.
Раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних речовин, однак вважає, що це немає значення для справи.
Про судове рішення, яким його було позбавлено водійських прав йому відомо не було.
На даний час розлучений, однак з колишньою дружиною продовжує підтримувати фактичні шлюбні відносини.
Цивільні позови потерпілих визнає частково, а саме по 100 000 грн. моральної шкоди відносно кожної з них.
Просить вибачення у потерпілих, але наголошує, що якби не дії з боку померлого, ДТП б не трапилось.

Не дивлячись, на те, що ОСОБА_13 вину у скоєнні злочину визнав частково, суд вважає, що вина останнього в повній мірі доводиться наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду повідомила, що вони із чоловіком поверталися із м. Збараж до м. Тернополя, по дорозі між чоловіком та таксистом виникла суперечка.
В`їхавши в м.Тернопіль, на заправці поблизу поста поліції, чоловік вийшов, заявивши, що додому не поїде. Це було орієнтовно о 1 год. ночі. Вона поїхала додому. З дому намагалась додзвонитись до чоловіка, однак цього їй не вдалося. В подальшому їй зателефонували і повідомили, що відбулась ДТП, що чоловік загинув. Після цього прибула на місце події.
Їй відомо, що чоловік телефонував до двоюрідного брата, щоб той його забрав із заправки і відвіз додому.
Вона не бачила, щоб чоловік в той вечір вживав алкоголь.
Подія відбулася в ніч з 2 на 3 липня 2016 року, погода була суха, туману не було.
На даний час шкода їй не відшкодована. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Просить призначити ОСОБА_13 покарання згідно закону. В судових дебатах потерпіла зазначила, що погоджується із думкою прокурора про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді 7 років позбавлення волі.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_7 суду повідомила, що о пів на 3 ночі дізналася про трагічну загибель свого сина. Очевидцем ДТП не була. На даний час обвинуваченим відшкодовано 50 000 грн. моральної шкоди. Підтримує позов на суму 1 450 000 грн. моральної шкоди, яку просить стягнути з обвинуваченого. При призначенні покарання останньому покладається на думку суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , суду пояснила, що в ніч з 2 на 3 липня 2016 року близько 1 години їй зателефонував обвинувачений, який є її чоловіком та повідомив, що вчинив наїзд на людину. Після цього вона приїхала на місце ДТП, що по вул.15 Квітня, біля штраф майданчика, автомобіль перебував біля будівлі, що на території штраф майданчику, в напрямку з сторони м. Збаража, потерпілий лежав далі від машини, за кілька метрів. Обвинувачений повертався з м. Одеси. На місці ДТП бачила поліцію та дві карети швидкої допомоги. В одній з карет швидкої її чоловікові надавали медичну допомогу, бо в його очах було скло. Пізніше чоловіка відвозили до обласної лікарні в очний відділ, де також надавали медичну допомогу. На місці ДТП було темно. Автомобіль належав її сестрі. Разом з чоловіком та матір`ю вирішили відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду, для цього за кілька днів після події зустрічалася з братом потерпілого, проте він повідомив про те, що їм гроші непотрібні. Також домовлялася про зустріч з дружиною потерпілого - ОСОБА_15 , проте остання за дві години до зустрічі відмовилася від неї. Чоловік на місці ДТП перебував в шоковому стані. Також звернула увагу на те, що з чоловіком виховують двох дітей, він був годувальником їхньої сім`ї, характеризує його з позитивної сторони. Останній алкогольних та наркотичних речовин не вживає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що він зустрічався з обвинуваченим, який є його знайомим, за містом в напрямку м. Кременця, після 12 год. в барі, спиртних напоїв при цьому не вживали, оскільки він попросив його про допомогу. Зустріч тривала близько 15-20 хв., оскільки він поспішав до дружини. Після зустрічі, приблизно за 8-10 хвилин, коли він доїжджав до Чернихівського перехрестя, до нього зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що збив людину, на перехресті при в`їзді в Тернопіль. Після чого розвернувся і поїхав туди. На місці ДТП побачив розбиту машину, швидку та поліцію, обвинуваченого, він стояв біля поліцейських, біля швидкої, в нього була кров, порізи, його оглядали лікарі. Там також бачив чоловіка, який шукав родича, якого повинен був забрати. Поліцейські дивилися на гальмівний шлях, їх було двоє. Автомобіль, що стояв це був «Мерседес» білого кольору, він не доїхав 1 чи 2 метри до повороту на «Подоляни». На тому місці було дуже темно. Обвинувачений керував вказаним технічно несправним автомобілем «Мерседес», оскільки він перегрівався. Проте обвинувачений їхав ним з моря, з м. Одеси, 600 чи 700 км. На вигляд обвинувачений був втомлений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду повідомила, що працювала інспектором патрульної поліції в 2016 році. Того дня разом з ОСОБА_18 заступили на чергування, їхали на виклик. На Збаразькому КП, на повороті працівник автостоянки мигав ліхтарем, зупинилися, під`їхавши, побачили «Мерседес» білого кольору, з розбитим лобовим склом, біля нього стояв обвинувачений. Він був одягнений в джинси та літню сорочку. Події відбувалися в нічну пору доби. На той момент обвинувачений розмовляв по телефону, кричав, що вбив людину, був в збентеженому стані. Його забрали на медичну експертизу. Автомобіль був розміщений в напрямку м. Тернополя прямо, доволі далеко від автомобіля лежало тіло, воно було в такому стані, що свідчило про те, що ДТП відбулося щойно. ДТП оформляв слідчий, з напарником були лише свідками наслідків ДТП. Викликали швидку медичну допомогу. В очах обвинуваченого були осколки, спочатку йому надавали медичну допомогу, потім скерували його в обласну лікарню. Пригадує й те, що на місці ДТП був гальмівний шлях. Вказала на те, що в обвинуваченого запаху алкоголю не було, проте спостерігалось тремтіння рук та роздратованість.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що ймовірно в 2016 році, точної дати не пригадує, рухався в екіпажі по вул. 15 Квітня, наближаючись до виїзду с. Байківці до арешт майданчика, побачили світло фар, до них підбіг обвинувачений, кричав, що збив людину. Під`їхавши ближче, побачили автомобіль «Мерседес» білого кольору з розбитими капотом та лобовим склом з лівої сторони, позаду на далекій відстані лежало тіло невідомого чоловіка. Викликали швидку. Попросили в обвинуваченого надати посвідчення водія, він його надав, при цьому поводив себе дивно, кричав, говорив, що не бачив його. В нього були розширені зіниці, «скляні очі», можливо перебував в стані сп`яніння, спостерігав явні ознаки цього. Автомобіль був розташований в крайній лівій смузі в напрямку м. Тернополя зі сторони м. Збаража. ДТП оформляв слідчий. Тіло перебувало від автомобіля на відстані 20-30 м., а взуття було ще далі. Поведінка обвинуваченого була неоднозначна, він то нервував, то заспокоювався, довго шукав документи. В обвинуваченого були сліди речовини, схожої на кров, з чого зробив висновок, що він вдарився об лобове скло. На місці події було погане освітлення, проте можна було спостерігати всі сліди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомив, що близько двох років тому, точної дати не пригадує, з ресторану «Діамант», що у м. Збаражі, забирав пасажирів. Ними були чоловік і жінка, які здійснили замовлення щодо їх перевезення до м. Тернопіль. Пасажири перебували у стані алкогольного сп`яніння, до такого висновку дійшов за ознаками запаху алкоголю. По дорозі пасажири сварилися між собою. При в`їзді до м. Тернополя по правій стороні, на заправці «Укрнафта» чоловік вийшов із салону його автомобіля. У той час була темна пора доби, дорога не освітлювалась, видимість була погана. Після того, як вийшов чоловік, то він продовжив рух та відвіз жінку пасажира до її місця проживання. Коли він повертався до м. Збараж, то на тому місці, де вийшов чоловік побачив ДТП.

Окрім показань потерпілих та свідків вина ОСОБА_3 у скоєнні злочину доводиться і іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план схемою з фототаблицею від 3 липня 2016 року (т.1 а.п. 108-121), згідно якого встановлено місце вчинення злочину, зафіксована ділянка дороги, дорожнє покриття, слідова інформація, розташування тіла потерпілого на проїзній частині.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 не приймав участі у його проведенні, не свідчить про недопустимість цього доказу. Оскільки, по- перше, ОСОБА_3 був госпіталізований з місця події для надання медичної допомоги, що об`єктивно унеможливило його залучення до участі в огляді місця події. По друге, даний доказ отриманий у спосіб, передбачений КПК України, а саме огляд проведено слідчим, за участі двох понятих;

- даними висновку експерта судово-медичної експертизи №465 від 8 вересня 2016 року (т.1 а.п. 127 131), з якого слідує, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено такі травматичні зміни:
-травму голови, у вигляді: перелому кісток склепіння та основи черепа; крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку; крововиливів у м`які тканини; ран, чисельних саден; ушкодження спинки носа;
-травму грудей, у вигляді: переломів правих і лівих ребер по кількох анатомічних лініях; розривів міжреберних проміжків; ушкоджень пристінкових листків плеври; ушкоджень легень; внутрішньогрудної кровотечі; розриву грудної аорти; масивних крововиливів в м`які тканини;
-травму живота, у вигляді: тріщини правої частки печінки; розриву сечового міхура; внутрішньочеревної кровотечі; крововиливів в зв`язки печінки, судинну ніжку селезінки, брижу тонкого та товстого кишківника;
-травму органів позаочеревинного простору, у вигляді: тріщин обох нирок, ушкоджень м`яких тканин, із масивними крововиливами;
-травму хребта, у вигляді: перелому 2-го грудного хребця, із розривом спинного мозку та його оболонок, усіх зв`язок хребта на цьому рівні; переломів лівих поперечних відростків 1-5-го поперекових хребців; масивних крововиливів в м`які тканини;
-перелом правої плечової кісток, із крововиливами у м`які тканини; чисельні синці, садна, рана на верхніх кінцівках;
-розрив лівого крижово-клубового зчленування; переломи обох гілок правої лобкової кістки; із масивними крововиливами в м`які тканини;
-переломи правих і лівих гомілкових кісток, із розміжченням та крововиливами у м`які тканини, ушкодженням лівого колінного суглобу; чисельні синці і садна на нижніх кінцівках.
Дані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті потерпілого, на що вказують їх морфологічні властивості (запалі червоно-коричневі поверхні саден; синюшно-фіолетовий відтінок синців, темно-червоний відтінок крововиливів в м`які тканини, без ознак їх реактивного запалення; відсутність ознак загоєння ушкоджень та ознак консолідації (зрощення) переломів кісток), наявність ознак зовнішньої та внутрішньої кровотечі.
Видова належність ушкоджень (садна, синці, крововиливи, розриви, тріщини, переломи, розміжчення), а також морфологічні властивості ран (нерівні, осаднені краї, кінці із тканинними перетинками, розміжчені стінки, наявність в їх просвітах переломів кісток тощо), вказує на їх спричинення тупими предметами.
Різноманітний характер та масивність травматичних змін, локалізація їх на різних анатомічних ділянках тіла, наявність ознак загального струсу тіла (у вигляді крововиливів у зв`язково-фіксуючий апарат внутрішніх органів), в сукупності вказують, що в даному випадку мала місце транспортна травма.
Виходячи з виявлених при розтині трупа гр-на ОСОБА_12 ушкоджень та результатів експертизи біологічних об`єктів (фрагментів з верхніх половин обох кісток лівої гомілки), в момент первинного контакту з автомобілем, він перебував у вертикальному чи близькому до такого положенні та був обернений до транспортного засобу переважно лівою бічною поверхнею тіла. В послідуючих фазах дорожньо-транспортої пригоди мало місце закидання та відкидання тіла.
Виявлені у гр-на ОСОБА_12 травматичні зміни, відповідно до змісту п. 2.1.2. п. 2.1.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" -МОЗ України, Київ, 1995, належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Смерть гр-на ОСОБА_12 настала внаслідок масивної травми тіла з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів. Що підтверджується виявленням в ході проведення розтину його трупа описаних тілесних ушкоджень та травматичних змін внутрішніх органів і тканин, а також результатами мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів (екстравазати в товщі м`якої мозкової оболонки; ділянки деструкції з крововиливами, вогнища геморагічного просякання в речовині головного мозку; крововиливи, ділянки деструкції в легенях, печінці, надниркових залозах; крововиливи в паранефральній клітковині; морфологічні прояви шокової реакції в печінці, надниркових залозах; вогнищеві, помірно виражені ознаки шокової реакції в нирці).
Таким чином, між спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і настанням його смерті, існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Враховуючи стан трупних явищ (труп охолоджений рівномірно, трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, трупні плями зникають і відновлюються впродовж близько 6 хвилин, відсутність ознак гниття) та причину смерті, смерть гр-на ОСОБА_12 настала в межах 10-11 годин до розтину його трупа.
При судово-медичній експертизі крові від трупа гр-на ОСОБА_12 , проведеній у відділенні судово-медичної імунології, встановлена група 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
Незадовго до настання смерті гр-н ОСОБА_12 вживав алкогольні напої, що підтверджується наявністю запаху алкоголю від порожнин та внутрішніх органів, а також результатом судово-медичної експертизи взірця крові від його трупа, проведеною у відділенні судово-медичної токсикології, при якій виявлено етиловий спирт в концентрації -4,86%о(проміллє). Вказана концентрація етилового спирту в крові, за своєю функціональною оцінкою, відповідає стану тяжкого алкогольного отруєння;

- даними висновку експерта судово-медичної експертизи №893 від 11 липня 2016 року (т.1 а.п. 132 -133) , з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові від трупа ОСОБА_12 знайдено етиловий спирт в концентрації - 4,86%о(проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

- даними висновку експерта судово-медичної експертизи №60 від 8 вересня 2016 року (т.1 а.п. 136-138), з якого слідує, що на реставрованих фрагментах з верхніх половин обох кісток лівої гомілки виявлено уламковий перелом діафіза (тіла) великогомілкової кістки і 2 ізольовані переломи діафіза (тіла) та роздроблення головки малогомілкової кістки, які виникли одномоментно від значної по силі локальної динамічної дії тупого предмета обмеженої площі з місцем прикладання сили на зовнішню поверхню малогомілкової кістки та зовнішньопередню поверхню великогомілкової кістки;
- світлокопією лікарського свідоцтва про смерть №487 від 3 липня 2016 року (т.1 а.п. 139), з якого вбачається, що судово-медичним експертом засвідчено на підставі розтину та встановлена причина смерті ОСОБА_12 , а саме, масивна травма тіла із чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів. Пішохід травмований при зіткненні із легковим автомобілем;

- даними висновку експерта судового інженерно-транспортної експертизи №5-348/16 від 02 серпня 2016 року (т.1 а.п. 142 - 151), з якого вбачається, що:
1.система рульового керування автомобіля MERCEDES BENZ Е290 TD, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в стані часткової відмови (див. розділ 1. дослідницької частину) вимогам п. 31.4.2. «Рульове керування» ПДР України не відповідає.
2.Робоча гальмова система вказаного автомобіля знаходиться в працездатному стані (див. розділ 2. дослідницької частини) і вимогам п. 31.4.1 «Гальмові системи» ПДР України відповідає.
3.Прилади зовнішнього освітлення (див. розділ 3. дослідницької частини) вимогам п. 31.4.3. "Зовнішні світлові прилади" ПДР України не відповідають.
4.Колеса та шини автомобіля, вимогам п. 31,4.5. "Колеса і шини" ПДР України відповідають (див. розділ 4. дослідницької частини).
5.6.7.8. Експертним дослідженням систем та їх елементів, що впливають на безпеку руху, в процесі керування автомобілем, на стадії пошуку несправностей за зовнішніми ознаками та проявами (діагностичними параметрами і симптомами) виявлено технічні несправності (пошкодження) системи рульового управління, які полягають у зриві ременя приводу зі шківа насосу гідравлічного підсилювача керма та деформації рульового колеса управління (див. розділ 1. дослідницької частини);
Розглядаючи вище зазначені несправності в контексті поставлених слідством питань, стає очевидним, що: виявлені пошкодження знаходяться в зоні основних аварійних пошкоджень автомобіля і спричинені динамічним ударом, під час ДТП, експлуатаційного характеру не носять, а тому питання про вплив несправностей на керованість автомобіля, причинний зв`язок із настанням ДТП та можливість їх виявлення водієм до ДТП - втрачають технічний зміст і експертом не вирішувались.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що у висновку від 02 серпня 2016 року №5-348/16, допущена технічна помилка, підсумовуючи частини, хоча в дослідній частині все описано вірно. В підсумовуючій частині, коли йде відповідь на питання, які виявлено несправності і чи вони могли впливати на керованість транспортного засобу, то там чітко визначено, що несправності було виявлено лише в рульовому управлінні, це з тих систем, що досліджувалися на цій експертизі. П.3 у висновку, це описка. Щодо системи охолодження в постанові слідчого такого запитання не було, тому воно не досліджувалося. На експертизі досліджуються ті запитання, що стосуються керованості транспортного засобу. Система охолодження не впливає на безпеку керованості автомобіля. Незалежно від системи охолодження можливо розвинути велику швидкість, поки двигун не отримає несправність.
Показаннями експерта ОСОБА_20 в тому числі спростовуються твердження обвинуваченого про неможливість розвинути велику швидкість автомобіля, через несправність системи охолодження;

- даними висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №5-349/16 від 2 серпня 2016 року (т.1 а.п. 153 - 157), з якого вбачається, що первинний контакт при наїзді на пішохода відбувся передньою лівою частиною автомобіля MERCEDES-BENZ Е 290 TD, р. н. НОМЕР_1 , на відстані наближено 1-42 см від повздовжньої осі автомобіля (лівими частинами: переднього номерного знака, переднього бампера та капота моторного відсіку).
Наїзд автомобіля MERCEDES-BENZ Е 290 TD, р. н. НОМЕР_1 , на пішохода, відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги - на лівій смузі руху транспортного потоку до центру м. Тернополя. У повздовжньому напрямку - в місці, що дещо передує розміщенню ділянки осипу дрібних уламків скла та ЛФП зафіксованого під умовним позначенням №1, ближня границя еліпса розсіювання осколків розміщується від місця наїзду на відстань, близьку до переміщення частинок в повздовжньому напрямку за час вільного падіння.
Встановити в абсолютних величинах місце наїзду даного автомобіля на пішохода відносно елементів дороги не надається можливим в зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди;

- даними висновку експерта судово-психіатричної експертизи №375 від 23 серпня 2016 року (т.1 а.п. 157-159), з якого вбачається, що ОСОБА_3 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання кількох психотичних речовин. Зазначений розлад психіки не позбавляв ОСОБА_3 здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними у той час, до якого відносяться інкриміновані йому діяння.
ОСОБА_3 за теперішнього часу страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання кількох психотичних речовин. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_3 здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними.
ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру;

- даними акту спеціальної медичної комісії КУТОР ТОНД №295 від 16 серпня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_3 встановлено розлади психіки і поведінки внаслідок вживання кількох психоактивних речовин (канабісу, амфетаміну). Синдром залежності;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи №4669 від 03 листопада 2016 року (т.1 а.п. 161-163), з якого вбачається, що у момент наїзду на пішохода швидкість руху автомобіля «Мерседес-Бенц-Е 290 ТД». реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , могла складати величину біля 132 км/год.
Ця швидкість визначена виходячи з того, що, як задано слідством у постанові про призначення даної експертизи, від місця початку фіксації осипу розбитого скла, лакофарбового покриття (ЛФП) від вказаного транспортного засобу і до кінцевого положення тіло пішохода було переміщене (на автомобілі, пролетіло, проковзало) на загальну віддаль 75,1м.
А для визначення цієї швидкості була використана методика, яка описана у дослідницькій частині даного висновку.
Тільки шляхом екстреного гальмування перед моментом зупинки була погашена частина дійсної швидкості руху автомобіля «Мерседес-Бенц-Е 290 ТД)», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , величиною біля 48...51км/год.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 суду показав, що ним було встановлено швидкість руху автомобіля марки «Мерседес» у момент наїзду на пішохода, яка складала 132 км/год. Дана швидкість руху могла бути більшою, але не меншою. Усі вихідні дані, які йому надано слідчим у кримінальному провадженні були достатніми для складення вказаного висновку.
При оцінці цього доказу суд вважає за необхідне зазначити наступне. По перше, даний висновок проведений експертом Львівського НДІСЕ ОСОБА_21 , стаж експертної роботи якого з 1979 року (37 років стажу на момент проведення досліджуваного висновку експертиза). По друге, він проведений на основі об`єктивних вихідних даних, а саме даних отриманих в ході огляду місця події. По третє, даний висновок виконаний на високому науковому рівні, будь-яких сумнівів у суду не викликає. За таких обставин, суд приймає даний доказ до уваги як належний та допустимий.
При цьому, даним доказом спростовуються твердження обвинуваченого про те, що він перед ДТП рухався із швидкістю 80 км/год.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26 листопада 2016 року (т.1 а.п. 164-173), яким встановлено конкретну об`єктивну видимість пішохода, коли він знаходиться нерухомо, рухався у темпі спокійної ходи, швидкої ходи, спокійного бігу, швидкого бігу у місці наїзду.
Крім цього, в ході слідчого експерименту також було проведено заміри видимості у напрямку руху. Проведеними замірами встановлено, що видимість у напрямку руху становить 154 м.
Доводи сторони захисту щодо визнання протоколу проведення слідчого експерименту як недопустимого доказу, оскільки дана слідча дія проведена без участі ОСОБА_3 суд до уваги не бере, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування відмовився давати будь-які свідчення, а безпосередніх учасників ДТП не було. З цих підстав, враховуючи те, що при проведені слідчого експерименту використовувались фактичні дані здобуті в ході виконання судових експертиз у суду відсутні сумніви щодо достовірності та належності даного протоколу як доказу винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.
Окрім того, в ході слідчого експерименту були здобуті об`єктивні дані, а саме конкретна видимість пішохода та видимість в напрямку руху для водія. При цьому, в даному випадку важливим є залучення для проведення слідчого експерименту автомобіля, аналогічного з тим, котрим було скоєно ДТП, проведення слідчого експерименту за аналогічних погодніх умов та у місці ДТП, що слідчим було дотримано. При цьому, єдиним, що б міг вказати безпосередньо обвинувачений на місці події міг би бути темп руху потерпілого перед наїздом. Разом з тим, слідчим проведено слідчий експеримент з врахуванням усіх можливих варіантів темпу руху пішохода перед ДТП, а також за умови того, що останній стояв. В судовому ж засіданні обвинувачений взагалі повідомив, що пішохода побачив за секунду до наїзду, тобто темпу руху останнього вказати не зміг.
За таких умов, сама по собі участь обвинуваченого у проведенні слідчого експерименту в даному випадку, жодним чином не вплинула б на його результати.
З огляду на наведене, суд приймає вищевказаний доказ до уваги, як належний та допустимий;

- даними висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №5-654/16 від 19 грудня 2016 року (т.1 а.п. 175-184), з якого вбачається, що в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі варіантів вихідних даних, водій автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD», з моменту виникнення небезпеки (перешкоди) для руху, під час руху транспортного засобу з фактичною швидкістю не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останнього, однак мав таку можливість при умові руху з дозволеною швидкістю.
При заданому слідством комплексі вихідних даних у випадку виникнення перешкоди для руху, водій автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD», з вказаного моменту (настання конкретної видимості пішохода, який нерухомо перебуває на проїзній частині дороги), під час руху транспортного засобу з фактичною швидкістю не мав технічної можливості своєчасно здійснити безпечний об`їзд пішохода шляхом виконання маневру, однак мав таку можливість при умові руху з дозволеною швидкістю.
При заданому слідством комплексі варіантів вихідних даних, на момент проведення експертизи не відомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD» діяти відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення розглядуваної слідством дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам пункту зазначених Правил.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD» вимогам п. 12.4 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
При заданому слідством комплексі варіантів вихідних даних, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD» не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України , однак і при своєчасному застосуванні гальмування він не мав технічної можливості запобігти наїзду і вказана невідповідність зазначеним вимогам не перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD» вимогам п. 12.2 ПДР України не вбачається.
При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому слідством комплексі варіантів вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 TD» вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП - наїзд транспортного засобу на пішохода, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Е 290 ТD» зазначеним вимогам пункту ПДР України;

- довідкою Тернопільського обласного центру з гідрометеорології №35.04/11/215 від 23 вересня 2016 року (т.1 а.п. 185), з якої вбачається, що погодні умови, що спостерігалися 03 липня 2016 року станом на 01 годину 50 хвилин наступні: температура повітря 21.2 21.0 градусів Цельсія; температура поверхні грунту 22.7 20.7 градусів Цельсія; відносна вологість повітря 80 79 %; вітер ПдС, швидкість 3 порив 7 м/с; метеорологічна дальність видимості 10 км.; стан неба (хмарність) ясно; явища погоди не було;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №008344 від 03 липня 2016 року, згідно якого під час огляду ОСОБА_3 03.07.2016 року о 03 год. 40 хв. встановлено наркотичне сп`яніння.
Доводи сторони захисту щодо визнання зазначеного висновку як недопустимого доказу, суд до уваги не бере, оскільки ті обставини, на які посилаються не вказують на істотне порушення прав та свобод людини, які б в силу ст.ст.87,88 КПК України давало підстави суду визнати даний доказ недопустимим.
Разом із тим, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) ПДР України, про що зазначено у формулюванні обвинувачення.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в даному випадку між дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Механізм ДТП описаний в обвинуваченні, в повній мірі узгоджується із даними огляду місця події.

Експертизи в даному кримінальному провадженні проведені на належному науковому рівні, достатньо обґрунтовані, підстав для сумніву у їх достовірності суд не вбачає.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України , як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, його особу, той факт, що він був позбавлений права керувати транспортними засобами, обтяжуючу його покарання обставину , а саме вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння (при цьому суд керується правовою позицією Верховоного Суду у постанові Великої Палати від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17), а тому вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства є неможливим, що свідчить про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння в даному конкретному випадку виключає можливість застосування як ст.69, так і ст.75 КК України та свідчить про необхідність призначення покарання у розмірі наближеному до максимального, що передбачений санкцією статті обвинувачення. При цьому суд враховує також, що відповідно до ухвали Хмельницького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року (т.2 а.п. 107-110), якщо при новому розгляді справи обсяг обвинувачення не зменшиться, не будуть встановлені інші обставини, які враховуються при призначенні покарання, призначене обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі слід вважати м`яким.
Разом з тим, врахувавши те, що ОСОБА_3 є не судимим, враховуючи обставини, котрі пом`якшують його покарання, до яких суд відносить часткове відшкодування завданих збитків, часткове визнання вини, а також наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, той факт, що ОСОБА_3 є інвалідом, суд приходить до переконання про відсутність необхідності визначати ОСОБА_3 основне покарання у максимальному розмірі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 з огляду на винесення вироку слід продовжити.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту звернення вироку до виконання, зарахувавши при цьому термін перебування останнього під вартою, а саме, у строк покарання слід зарахувати попереднє ув`язнення з 6 грудня 2016 року по 16 грудня 2016 року, а також із 6 серпня 2019 року по 9 квітня 2020 року.
Окрім того , згідно правової позиції Великої палати Верховного суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Таким чином, з огляду на те, що злочин ОСОБА_3 вчинено 3 липня 2016 року, час попереднього ув`язнення останньому у строк відбуття покарання слід зарахувати за правилами, що перебачені ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII

Потерпілою ОСОБА_8 , до початку судового розгляду, пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, в якому цивільний позивач ОСОБА_8 просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1000000 гривень.
Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_8 визнав частково, посилаючись на непомірну для нього суму в розмірі 1000000 грн., погоджується відшкодувати 100 000 грн.
При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_12 на її користь завданої моральної шкоди в розмірі 1000 000 грн., суд виходить з того, що внаслідок завдання смерті ОСОБА_12 внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_8 зазнала моральних страждань та переживань, оскільки відчула сильний емоційний стрес через втрату близької людини - чоловіка, з яким проживала спільно, був порушений її звичний спосіб життя, з урахуванням суттєвості змін у житті потерпілої, тяжкості та серйозності наслідків, які настали для потерпілої, постійний характер моральних страждань, враховуючи їх серйозність, обсяг та тривалість, а також ступінь вини потерпілого у ДТП, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та пересікав проїзну частину поза межами пішохідного переходу, що є підставою для зменшення розміру відшкодування, суд дійшов висновку, що підлягає компенсації завдана моральна шкода ОСОБА_8 в розмірі 300 000 грн., що відповідає принципу розумності, справедливості, інтенсивності та тривалості моральних страждань ОСОБА_8 .

Потерпілою ОСОБА_7 , до початку судового розгляду, пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, в якому цивільний позивач ОСОБА_7 просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1 500 000 гривень. В судовому засіданні потерпіла, з огляду на часткове відшкодування шкоди зменшила позовні вимоги до 1 450 000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_7 визнав частково, посилаючись на непомірну для нього суму в розмірі 1450000 грн., погоджується відшкодувати 100 000 грн.
При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_12 на її користь завданої моральної шкоди в розмірі 1 450 000 грн., суд виходить з того, що внаслідок завдання смерті ОСОБА_12 внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_7 зазнала моральних страждань та переживань, оскільки відчула сильний емоційний стрес через втрату близької людини - сина, був порушений її звичний спосіб життя, з урахуванням суттєвості змін у житті потерпілої, тяжкості та серйозності наслідків, які настали для потерпілої, постійний характер моральних страждань, враховуючи їх серйозність, обсяг та тривалість, а також ступінь вини потерпілого у ДТП, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та пересікав проїзну частину поза межами пішохідного переходу, що є підставою для зменшення розміру відшкодування, суд дійшов висновку, що підлягає компенсації завдана моральна шкода ОСОБА_7 в розмірі 250 000 грн., що відповідає принципу розумності, справедливості, інтенсивності та тривалості моральних страждань ОСОБА_7 .

У справі є процесуальні витрати за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого.
Речовий доказ: автомобіль марки «Mercedes-Benz Е 290 ТD», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно повернути законному володільцю, після набрання вироком законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до 00 год. 00 хв. 6 червня 2020 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання попереднє ув`язнення з 06 грудня 2016 року по 16 грудня 2016 року та з 6 серпня 2019 року по 9 квітня 2020 року включно, що складає 8 місяців 13 днів, що з врахуванням ч.5 статті 72 КК в редакції Закону № 838-VIII , тобто з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідає 1 року 4 місяцям 26 дням позбавлення волі.
Цивільні позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_3 1000000 гривень моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 300000 грн. (триста тисяч гривень) на користь ОСОБА_8 .
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.
Цивільні позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 1 450 000 гривень моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень) на користь ОСОБА_7 .
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №5-348/16 від 02.08.2016 року в розмірі 660,30 грн., інженерно-транспортної експертизи №5-349/16 від 02.08.2016 року в розмірі 880,40 грн., інженерно-транспортної експертизи №5-654/16 від 19.12.2016 року в розмірі 1540,70 грн., всього на загальну суму 3081,40 грн. (три тисячі вісімдесят одна гривня сорок копійок) в користь держави.
Речовий доказ: автомобіль марки «Mercedes-Benz Е 290 ТD», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території спецмайданчика Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_22 , після набрання вироком законної сили.
Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1