Справа № 467/1292/19
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

05.02.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представників потерпілих - ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000322, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_16 за ч.2 ст. 286 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

05 листопада 2019 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №000322, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_16 за ч.2 ст. 286 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2019 року було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, посилаючись на те, що він складений з дотриманням вимог КПК України, справа підсудна цьому районному суду і підстав для її закриття немає.

Обвинувачені та їх захисники проти призначення судового розгляду не заперечували, будь-яких клопотань перед судом не заявляли.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись належно, причин свого неприбуття не вказали, проте, брали участь в попередніх судових засіданнях, проведених в рамках підготовчого провадження.

Потерпіла ОСОБА_17 до суду також не прибула, надала письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, паралельно вказавши, що цивільний позов пред`являти наміру не має.

Представники потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожен окремо, пред`явивши цивільні позови в інтересах потерпілих, просили визнати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 цивільними позивачами в рамках цього кримінального провадження і проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

З`ясувавши позиції учасників кримінального процесу щодо можливості призначення судового розгляду, перевіривши його на відповідність вимогам КПК України, за відсутності інших клопотань учасників справи щодо змісту обвинувального акта, суд вважає, що перешкоди для призначення судового розгляду відсутні, виходячи з такого.

Обвинувальний акт у цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його складанні слідчим та затвердженні прокурором у цілому було дотримано вимог кримінального процесуального закону, у той час, як суттєвих недоліків, які б за своєю суттю перешкодили б призначити судовий розгляд, суд не виявив.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження, передбачених КПК України, на даному етапі немає, і водночас, справа підсудна Арбузинському районному суду Миколаївської області в силу ст.ст. 32, 33 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту і прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_16 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, який згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, обмежень щодо складання досудової доповіді, регламентованих ч.4 ст. 314-1 КПК України немає, то суд вважає за можливе в інтересах забезпечення прав людини доручити уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинувачених.

В підготовчому судовому засіданні, крім цього, визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні, як то, у нього належить викликати прокурора, обвинувачених, їхніх захисників, потерпілих і їхніх представників.

Судом також встановлено, що запобіжний захід обвинуваченим не обирався, клопотань про обрання його не заявлялось, а відтак, його слід вважати не обраним на цій стадії судового провадження.

На підставі ч.1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження слід здійснювати суддею одноособово, оскільки виключень, передбачених частинами другою, третьою та дев`ятою цієї статті, судом не встановлено.

Судове засідання, з урахуванням засад гласності і відкритості судового провадження, належить проводити відкрито, позаяк, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Щодо пред`явлених цивільних позовів, то суд вважає за доречне відмітити слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану діянням обвинуваченого.
У свою чергу, ст. 61 КПК України регламентовано, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (ч.2 ст. 61 КПК України).
Момент виникнення прав та обов`язків цивільного відповідача також пов`язаний із фактом подання позовної заяви, як у даному випадку, до суду ( ч.2 ст. 62 КПК України).
Тобто, кримінальний процесуальний закон України не вимагає окремого визнання особи цивільним позивачем чи то цивільним відповідачем, позаяк, вже сам факт подання позовної заяви вказує на набуття особою відповідного статусу.
Тим більше, наявність чи відсутність самого статусу цивільного позивача у даному випадку ніким не оспорюється, а тому відповідна вимога представника ОСОБА_14 , висунута ним у пред`явлених цивільних позовах, не підлягає до задоволення, оскільки суд вирішує питання про прийняття позову до розгляду в рамках кримінального провадження і не визначає, з огляду на наведені ним вище правові норми, статус особи.
Позаяк, останній (цей статус) в силу дії норми ч.2 ст. 61 КПК України, виникає автоматично після пред`явлення позову і його наявність не пов`язується з прийняттям окремих рішень судом.
При цьому, ст. 61 КПК України не передбачає можливості відмовити у визнанні особи цивільним позивачем з підстав того, чи є позов умотивованим чи ні, на відміну від норм ст. 55 цього ж Кодексу, яка наділяє правом відмовити у визнанні особи потерпілим у разі невмотивованості заяви.
За такого дана норма імперативно вказує, що права цивільного позивача виникають з моменту подання позову. А те, чи є такий позов обґрунтованим на цій стадії провадження вирішенню не підлягає.
Єдина вимога, яка ставиться до цивільного позову на цьому етапі провадження це те, що згідно з ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
У свою чергу, ці вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначені ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а тому, суд, перевіривши пред`явлені цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на відповідність вказаним процесуальним нормам, приходить до висновку, що лише позов ОСОБА_10 оформлений відповідно.
Водночас, цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід залишити без руху на підставі положень на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України.
Так, позови, пред`явлені в інтересах вказаних осіб не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України і містять у собі ряд недоліків, які перешкоджають прийняти їх до розгляду на цій стадії.
Так, цивільний позов, пред`явлений в інтересах ОСОБА_18 не містить зазначення :
1)відомостей про те, вживались чи не вживались заходи досудового врегулювання спору ( п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
2)відомостей про те, вживались чи не вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви ( п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
3)доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою ( за наявності), а також щодо наявності у позивача чи іншої особи оригіналів письмових чи електронних доказів (п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
4)попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи ( п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
5)підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав ( п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України).
Позови, пред`явлені в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не містять слідуючого:
1)відомостей про те, вживались чи не вживались заходи досудового врегулювання спору ( п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
2)відомостей про те, вживались чи не вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви ( п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
3)доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою ( за наявності), а також щодо наявності у позивача чи іншої особи оригіналів письмових чи електронних доказів (п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
4)попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи ( п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України) ;
5)до позові не додано усіх наявних у позивачів доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ( п.6 ст. 177 ЦПК України).
Зокрема, предметом позовів, пред`явлених в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є матеріальна шкода у розмірі 15 000,00 грн.
А тому в силу дії норми ч.6 ст. 177 ЦПК України, у позивача виникає обов`язок надати усі наявні у нього докази, які підтверджують, зокрема, розмір матеріальної шкоди.
При цьому, вказана норма є імперативною, а тому не залежить від волевиявлення позивача і зобов`язує його вже на стадії пред`явлення позову надати усі наявні у нього докази на підтвердження, зокрема, саме цих обставин, або ж указати, що ці докази на даному етапі не можуть бути надані разом із позовною заявою.
Проте, до позовних заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не надано жодного доказу, принаймні, на підтвердження розміру матеріальної шкоди, як те імперативно вказує норма ч.6 ст. 177 ЦПК України.
Крім цього, норми ЦПК України та КПК України у частині регулюванні розгляду цивільних позовів діють у системному взаємозв`язку, а тому при викладі позовних вимог належить вказати на користь кого слід стягнути шкоду, позаяк, з огляду на принцип диспозитивності судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, і лише в межах заявлених нею вимог.
У той час, як учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно, норма п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України зобов`язує вказати у позовній заяві, власне, зміст позовних вимог, як то, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного із них.
Інакше кажучи, відсутність у резолютивній частині позовної заяви вказівки на користь кого слід стягнути ту чи іншу шкоду вказує на невизначений спосіб захисту, тим самим позивач при його обранні ( цього способу) покладається на розсуд суду, що є неприйнятним у світлі змагального процесу.
Тож, прийнявши рішення про необхідність залишення цивільних позовів без руху, суд ураховував практику ЄСПЛ, яка вказує на те, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності звернень, оскільки воно (це право) за своєю природою потребує регулювання державою. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, процесуальні заборони й обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу ( за змістом рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 року у справі «Пелевін проти України»).

Таким чином, цивільним позивачам ОСОБА_18 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід запропонувати усунути виявлені недоліки позовних заяв шляхом зазначення у них вказаних вище відомостей, які регламентовані ст. 175 ЦПК України, та виконати вимоги ч.6 ст. 177 того ж Кодексу щодо подання доказів на підтвердження наведених обставин на цій стадії процесу.
Тому, керуючись ч.1 ст. 185 ЦПК України, з урахуванням положень ч.2 ст. 185 цього ж Кодексу, суд вважає за необхідне залишити цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без руху і запропонувати їм усунути вказані в цій ухвалі недоліки позовних заяв у строк 13 лютого 2020 року особисто або через представника.
Цього строку, на переконання суду, буде достатньо для реалізації права цивільних позивачів на усунення недоліків позовної заяви з огляду на їх характер, позаяк, усунення такого роду недоліків не вимагає витрати значного часу.
З цих мотивів, керуючись ст.ст. 128, 314 316, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта № 000322, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_16 за ч.2 ст. 286 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України, який провести у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області ( смт. Арбузинка, Миколаївська область, вул. Шевченка, 204, каб. 10) 13 лютого 2020 року о 10 год. 00 хв.
У судове засідання викликати учасників кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Доручити Первомайському міськрайонному сектору філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області скласти досудову доповідь щодо обвинувачених :

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 .

Прийняти до розгляду в рамках цього кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_16 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити без руху.
Запропонувати ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 усунути вказані в цій ухвалі недоліки позовних заяв у спосіб, що визначений судом, інакше позовні заяви підлягатимуть поверненню цивільним позивачам.

Копію ухвали вручити усі учасникам судового провадження та направити до Первомайського міськрайонного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області - для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1