Провадження 11-кп/824/1339/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 ,ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, працюючого водієм «Таксі Жовте», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
вирішене питання про речові докази.
Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 23 жовтня 2019 року, близько 14-ї години 50 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів явної зневаги до загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки, безпричинно почав обзивати нецензурною лайкою незнайому йому раніше ОСОБА_9 , яка проходила через двір будинку. Не маючи наміру розмовляти з ОСОБА_8 , та з метою уникнення від спілкування з останнім, ОСОБА_9 пришвидшила крок, на що ОСОБА_8 , продовжуючи провокувати конфлікт з ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжив висловлюватись нецензурною лайкою на адресу потерпілої. В подальшому ОСОБА_8 , маючи при собі спеціально пристосований предмет, схожий на пневматичний пістолет, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, спрямував зброю в напрямку ОСОБА_9 , внаслідок чого остання, усвідомлюючи реальну загрозу життю та здоров`ю почала тікати. У цей час ОСОБА_8 провів декілька прицільних пострілів в напрямку ОСОБА_9 , влучивши у голову та шию останньої, а також здійснив близько десяти хаотичних пострілів в напрямку потерпілої спричинивши останній тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забою м`яких частин голови.
В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість. В обґрунтування доводів поданої скарги вказав на те, що призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції не обґрунтував свої висновки належним чином, а також не врахував належним чином положень ст.ст.50, 65 та 75 КК України. Зокрема, на переконання апелянта суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання врахував тяжкість та обставини вчиненого злочину, однак не врахував належним чином дані, що характеризують його особу та обставини, які пом`якшували його покарання, серед яких: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, позитивне характеризування обвинуваченого за місцем проживання, наявність постійного місця роботи, відсутність судимостей, а також наявність на його утриманні малолітньої дитини. Окрім цього, апелянт вказав на позицію прокурора щодо призначення покарання, який просив суд призначити ОСОБА_8 покарання з випробуванням, а потерпіла просила призначити покарання на розсуд суду. Не врахування наведеного, на думку захисника призвело до передчасного висновку суду про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Просив вирок змінити та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, підтвердив доводи цієї скарги та просив її задовольнити;
обвинуваченого, який апеляційну скаргу захисника підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а вирок без зміни;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції в частині встановлених фактичних обставин вчинення злочину, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні, правильності кваліфікації його дій учасниками судового провадження не оскаржувалися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст.404 КПК України колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок у зазначеній вище частині не перевірявся.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про незаконність вироку в частині призначеного покарання та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону. Аналіз положень частини першої ст. 75 КК України дає підстави стверджувати те, що умовами звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням є:
призначення покарання певного виду та розміру в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,
переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, до якого суд може дійти, врахувавши дані про тяжкість злочину, особу винного та інших обставинах справи, які можуть вплинути на прийняття зазначеного рішення. На думку колегії суддів до інших обставин врахування яких передбачається при вирішенні питання про застосування положень ст. 75 КК України необхідно відносити: обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого до злочину та його наслідків, дії обвинуваченого, спрямовані на усунення негативних наслідків злочину, процесуальна та етична поведінка обвинуваченого у ході досудового розслідування та судового провадження, правова позиція потерпілих щодо покарання та можливості звільнення обвинуваченого від його відбування.
Як вбачається із вироку, суд першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження не прийшов до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання.
Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції погоджується у повній мірі. Так, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочини у стані алкогольного сп`яніння, що обґрунтовано судом першої інстанції було визнано обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України. Обставини вчинення злочину, а також дані про особу ОСОБА_8 приводять колегію суддів до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, що указує на відсутність підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України.
Доводи апеляційної скарги про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням є не обґрунтованими із наведених вище підстав.
Колегія суддів зважає на те, що сімейний стан обвинуваченого, дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , а також інші обставини, які були наведені захисником в апеляційній скарзі при вирішенні питання про покарання судом першої інстанції були враховані у повній мірі.
Доводи апеляційної скарги про відсутність заявленого у даному провадженні цивільного позову, а також пропозиції обвинуваченого надати потерпілій матеріальної допомоги, саме по собі не може бути підставою для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання із урахуванням обставин вчиненого злочину.
Посилання захисника на те, що потерпіла у ході вирішення питання про призначення ОСОБА_8 покарання у цьому питанні поклалася на розсуд суду, як на обставину, що свідчила про необґрунтованість висновків суду про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, є необґрунтованим. Так, віднесення учасником судового провадження у вирішення питання щодо призначення покарання на розсуд суду (судової дискреції), свідчить виключно про довіру такого учасника суду у призначенні покарання, у зв`язку із чим не може сприйматися як пом`якшуюча покарання обставина.
Посилання захисника, як на підставу для звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на те, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину не дають підстав для застосування звільнення від відбування покарання із випробуванням, оскільки зазначена захисником поведінка обвинуваченого є звичайною і нормальною поведінкою буд-якого свідомого члена суспільства, що не може розцінюватись як буд-який винятковий і позитивний випадок достатній для застосування будь-якої пільги, у даному випадку у виді звільнення від призначеного покарання із випробуванням.
Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі строком на три роки є належним чином мотивованими і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів за результатами апеляційного розгляду приходить до переконання про те, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування до цього покарання положень ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 рокущодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвалу може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

________________________________________________________________________________ _____________________________________________________________________________________________________ _______________________________________________________________________________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4