Справа № 199/7216/19
ВИРОК
іменем України

2020 року лютого місяця 24 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001362 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, із середньою освітою, не одруженого проживаючого у цивільному шлюбі, не працюючого, на утриманні малолітніх і непрацездатних не маючого, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

-07.02.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин. Відбув покарання повністю та 16.05.2019 знятий з обліку АНД ВП ДВП ФГУ по відбуттю покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст.1261 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти здоров`я особи, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 , у період часу з жовтня 2019 року по листопад 2019 року, проживаючи однією сім`єю разом із цивільною дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та тещею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , що завдали шкоди її психологічному здоров`ю та призвели до погіршення якості життя потерпілої.

Так, 13.10.2019, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не зробивши для себе жодних висновків, маючи злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки, безпричинно, в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , став умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу ОСОБА_5 , чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, що змусило ОСОБА_5 , викликати співробітників поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, склали протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №164950 за ч.2 ст.1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/8910/19 від 08.11.2019, ОСОБА_3 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.10.2019, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вчинив домашнє насильство, а саме: порушив терміновий заборонний припис серїї АА № 051107 від 13.10.2019 виданий оперуповноваженим Індустріального ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , яким ОСОБА_3 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, заборонено на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи строком на 10 діб, а саме до 11 години 00 хвилин, 23.10.2019, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства знов склали протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №162481 за ч.2 ст.1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/8589/19 від 21.10.2019 ОСОБА_3 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Після цього, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, 06.11.2019, близько о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.1732 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_5 , чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останньої , у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №162490, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська 199/9330/19 від 15.11.2019, ОСОБА_3 , визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Таким чином, ОСОБА_3 , проживаючи однією сім`єю разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 та неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та тещею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою:

АДРЕСА_2 , в період часу з жовтня 2019 року по листопад 2019 року тричі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про вчинення останнім домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо дружини, з якою ОСОБА_3 проживає однією сім`єю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, як такі що виразилися в умисному систематичному вчиненню психологічного насильства, щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 систематично, а саме 13.10.2019, 15.10.2019, 06.11.2019, спровокував конфлікти, в ході яких безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 та неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та тещі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з чим, його дружина викликала поліцію та його відповідно до постанов Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було визнано винуватим із накладенням адміністративних стягнень у виді штрафу та громадських робіт, які він виконав.
ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини показами потерпілої ОСОБА_5 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_2 разом із своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_7 , та цивільним чоловіком ОСОБА_3 , який систематично, а саме 13.10.2019, 15.10.2019, 06.11.2019 спровокував конфлікти, в ході яких безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на її адресу. У зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, та ОСОБА_3 відповідно до постанов Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було визнано винуватим із накладенням адміністративних стягнень у виді штрафу та громадських робіт.
Крім вказаного, потерпіла ОСОБА_5 вказала проте, що відносно свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 вона неодноразово викликає працівників поліції, окрім тих трьох разів за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Також потерпіла пояснила, що обвинувачений влаштовує сварки, висловлюється нецензурною лайкою у присутності їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_6 яка постійно страждає від цього та плаче.

Так, до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину звернулася ОСОБА_5 , та просила вжити заходи до її цивільного чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає разом із нею та вчиняє домашнє насильство.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2019, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він 15.10.2019 року близько 01-30 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство, а саме порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 051107, у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2019 ОСОБА_3 визнано в винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він повторно 13.10.2019 року близько 10-00 години за адресою: АДРЕСА_2 висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_5 , чим викликав занепокоєння за життя та здоров`я, у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2019, ОСОБА_3 визнано в винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він 06.11.2019 року близько 18 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки, ОСОБА_5 , чим вчини домашнє насильство, а саме психологічне, у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ст. 1261 КК України, як такі що виразилися в умисному систематичному вчиненню психологічного насильства, щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 систематично вчиняв відносно своєї цивільної дружини психологічне насильство, що призводило до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, ставлення до праці чи навчання, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів тощо.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до невеликої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних, за місцем проживання скарг не надходило.

Призначаючи покарання суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин відносно своєї цивільної дружини, яка є значно фізично слабкішою, та не могла чинити опір своєму цивільному чоловікові, що вказує на зухвалу поведінку обвинуваченого та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.
Також, суд враховує й те, що інкримінований злочин обвинувачений вчиняв на очах у неповнолітньої ОСОБА_6 , що вказує на вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.
Кім вказаного, суд також враховує й схильність ОСОБА_3 до продовження та повторності вчинення домашнього насильства, про вказане свідчить наявність вироку Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 за ч.1 ст. 125 КК України де потерпілою також була ОСОБА_5 , крім вказаного, відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2018, за змістом якої кримінальне провадження № 0001666 від 02.09.2018 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, було закрито, у зв`язку з заявою потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вищенаведене свідчить про відсутність у ОСОБА_3 бажання як ставати на шлях виправлення, так і дотримуватися основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді арешту, потерпілої, яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений просив призначити покарання у виді штрафу, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують покарання та наявність підстав що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді арешту в межах санкції ст. 1261 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж більш м`якого покарання у виді штрафу, або ж покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України не буде відповідати меті покарання, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ст. 1261 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання у виді арешту обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 -Почтовик

24.02.2020