Справа № 991/154/20
Провадження № 1-кс/991/926/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду скарги на постанову прокурора про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001197,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 знаходиться справа № 991/154/20 (провадження № 1-кс/991/150/20), в якій було об`єднано справу за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора САП ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 21.12.2019 (справа № 991/149/20, провадження № 1-кс/991/150/20) та справу за скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора САП ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 21.12.2019 (справа № 991/154/20, провадження № 1-кс/991/155/20).
29.01.2020 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 було заявлено клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .
За ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду.
З цих підстав в порядку ст. 35 КПК України, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи, наведені у заяві про відвід судді ОСОБА_5 , та просив задовольнити заяву.
Прокурор САП ОСОБА_7 не з`явився та не надав свої письмові пояснення з приводу заяви.
Слідчий суддя ОСОБА_5 , якому заявлено відвід, у судове засідання не прибув, правом надати пояснення не скористався.

І. Доводи заяви
У провадженні слідчого судді ОСОБА_5 перебуває справа № 991/154/20 за скаргою ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про зупинення досудового розслідування. 28.01.2020 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги у аналогічній судовій справі № 991/152/20 за скаргою на постанову прокурора САП ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001197 від 21.12.2019. Заявник зазначає, що вказані справи об`єднані як суб`єктом оскарження, так і мотивами прийнятої прокурором ОСОБА_7 постанови про зупинення провадження, а також стосуються ідентичних обставин, оскільки досудове розслідування в межах кримінальних проваджень № 0001195 та № 0001197 здійснюється щодо одних і тих же фактів.
На переконання адвоката ОСОБА_3 викладені ним обставини виключають участь судді ОСОБА_5 , адже у результаті проведених у судовому засіданні процесуальних дій у судді склалося внутрішнє переконання щодо аргументів на підтвердження необґрунтованості винесення постанови про зупинення досудового розслідування, оскільки підстави винесення постанови про зупинення досудового розслідування є ідентичними як у кримінальному провадженні № 0001195, так і № 0001197. Саме тому заявник вважає, що навіть у випадку наведення стороною інших аргументів щодо необґрунтованості такої постанови, через внутрішнє переконання, яке вже склалося у судді під час розгляду аналогічної справи, існують достатні підстави вважати про необ`єктивність їх оцінки суддею.

ІІ. Обставини, встановлені суддею
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
У постанові про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019 прокурор САП ОСОБА_7 зазначив, що за результатами розслідування вказаного кримінального провадження 13.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень. 21.11.2019 ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що його місце перебування невідоме. Матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 21.12.2019 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 280 КПК України, виділене в окреме провадження, якому присвоєно № 0001195.
08.01.2020 адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 було подано скаргу на постанову про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019. Цього ж дня адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 було подано скаргу на постанову про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019.
30.01.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 було об`єднано провадження за скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в одне провадження (справа № 991/149/20, провадження № 1-кс/991/150/20).
Заявником було долучено до матеріалів заяви копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001197 від 21.12.2019, копію постанови про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019, копію скарги адвоката ОСОБА_8 від 06.01.2020 на постанову прокурора про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019 у кримінальному провадженні № 0001197.
У постанові про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019 прокурора САП ОСОБА_7 зазначається, що за результатами розслідування кримінального провадження № 0001664 11.11.2019 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень. 21.11.2019 ОСОБА_10 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що її місце перебування невідоме. Матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_10 21.12.2019 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 280 КПК України, виділене в окреме провадження, якому присвоєно № 0001197.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від 28.01.2020 скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001197 від 21.12.2019 (справа № 991/147/20, провадження № 1-кс/991/148/20) та скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001197 від 21.12.2019 (справа №991/152/20, провадження №1-кс/991/153/20) було об`єднано в одне провадження за номером №991/147/20 (провадження № 1-кс/991/148/20).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від 28.01.2020 у задоволенні скарг адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_10 , на постанову прокурора САП ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001197 від 21.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, відмовлено.

ІІІ. Позиція судді
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді.
Однак, вичерпного переліку цих обставин процесуальний закон не містить. Отже, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Із змісту заяви вбачається, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , є постановлена ним ухвала про відмову у задоволенні скарг у справі № 991/147/20, що на думку адвоката ОСОБА_3 є ідентичною до справи № 991/154/20.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайна проти Швейцарії, п. 43).
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Слідчий суддя не може зробити висновок про існування наперед визначеної позиції, яка була проголошена слідчим суддею ОСОБА_5 під час вирішення питання у справі № 991/147/20 (провадження № 1-кс/991/148/20) за скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діяли в інтересах ОСОБА_10 , на постанову прокурора САП ОСОБА_7 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001197 від 21.12.2019.
Так суддею було встановлено, що кримінальне провадження № 0001197, як і кримінальне провадження № 0001195 були виділені із кримінального провадження № 0001664 від 08.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Підставою для виділення проваджень стало оголошення у розшук підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , у зв`язку з чим кримінальні провадження відносно цих осіб було зупинено.
Адвокат ОСОБА_3 наполягає на тому, що судове рішення постановлене за скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 є позицією слідчого судді ОСОБА_5 , яка в подальшому не зміниться під час розгляду скарги адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 незважаючи на те, які доводи будуть приведені захисниками ОСОБА_4 під час судового розгляду скарги по суті.
На думку судді правова позиція, висловлена суддею під час розгляду певного питання, не є підставою для заявлення йому відводу. Це не свідчить про виявлення суддею упередженості у даній справі.
Відповідно суддя дійшов загального висновку, що обставини на які посилаються заявники в обґрунтування наявності сумнівів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 в контексті питання, яке є предметом розгляду у цій справі, не є обґрунтованими.
За наведених обставин та міркувань суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 75, 81, 369, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1