Провадження № 1-кс/760/2165/20
Справа № 760/5091/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009382 від 17.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 4 ст. 190 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, за процесуального керівництва Київської місцевої прокуратури № 9, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 10 від 09.01.2009р., зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Згідно інформації КП КМР «Київське міського бюро технічної інвентаризації» квартира, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.07.1995 року.

Крім того, згідно інформації зі Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, а заповіти відсутні. Таким чином, право власності на квартиру до спадкоємців не перейшло.

Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 21.07.2017р. о 16:07:38 державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрація» ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості А2351/5399 від 26.07.1995р. посвідченого Київською універсальною біржою здійснено державну реєстрацію вказаного об`єкта нерухомості за ОСОБА_5 .

В подальшому, 25.07.2017р. о 15:52:40 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 проведено державну реєстрацію права власності, на підставі посвідченого нею договору купівлі-продажу квартири за реєстровим № 955 від 25.07.2017р. на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 .

Враховуючи, що власник квартири ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому, за версією слідства, вона не могла звертатись 21.07.2017р. до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрація» ОСОБА_6 щодо здійснення державної реєстрації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 не могла бути присутня під час вчинення нотаріальних дій та підписувати договір купівлі-продажу 25.07.2017р. щодо зазначеного об`єкту нерухомості, з ОСОБА_8 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 .

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, на квартиру АДРЕСА_2 .

Крім того, прокурор просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна, з метою забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених прокурором підстав.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.07.1995 року, належить на праві власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

08.01.2009р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла (актовий запис про смерть № 10 від 09.01.2009р., зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві). Згідно інформації зі Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, а заповіти відсутні.

Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 21.07.2017р. о 16:07:38 державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрація» ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості А2351/5399 від 26.07.1995р. посвідченого Київською універсальною біржою здійснено державну реєстрацію вказаного об`єкта нерухомості за ОСОБА_5 .

Крім того, встановлено, що 25.07.2017р. о 15:52:40 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 проведено державну реєстрацію права власності, на підставі посвідченого нею договору купівлі-продажу квартири за реєстровим № 955 від 25.07.2017р. на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 .

Разом з тим, за версією слідства, законний власник вказаної квартири ОСОБА_5 не могла звертатись 21.07.2017р. до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрація» ОСОБА_6 щодо здійснення державної реєстрації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та не могла бути присутня під час вчинення нотаріальних дій та підписувати договір купівлі-продажу 25.07.2017р. щодо зазначеного об`єкту нерухомості, з ОСОБА_8 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Крім того, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, а заповіти не складалися.

Тому, постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 від 17.02.2020р. квартира АДРЕСА_2 , визнана речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки вказана квартира є об`єктом кримінально протиправних дій та набута кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час існують достатні підстави вважати, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може призвести до незаконного відчуження вказаного майна, на що, зокрема, вказує і факт незаконного переоформлення права власності на дану квартиру на підставі неіснуючого договору купівлі-продажу квартири за реєстровим № 955 від 25.07.2017р.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ в кримінальному провадження, тому вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно квартиру АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009382 від 17.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1