Справа № 569/4223/20
УХВАЛА

19 березня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0000004 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив :

Слідчий СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 04.03.2020 у ході проведення особистого обшуку в громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а саме:

1. Мобільний телефон марки «Nokia 6303 CI», IMEI НОМЕР_1 з сім картою « НОМЕР_2 ».
2. 2 (два) аркуша паперу формату А4 з рукописним текстом.
3. Витяг з реєстру 195457167.
4. 2 (два) клаптики паперу розірваного формату А4 з рукописним текстом.
5. 1 (один) клаптик паперу формату А5 з рукописним текстом,та позбавити будь-кого можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що завідувач сектору Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_9 за попередньою змовою з головним державним інспектором відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_10 та за посередництва ОСОБА_5 вимагають від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 150000 гривень за сприяння у виготовленні дозвільних документів.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 13.03.2020 в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 .

У ході проведення особистого обшуку в громадянина ОСОБА_5 було виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон марки «Nokia 6303 CI», IMEI НОМЕР_1 з сім картою « НОМЕР_2 ».
2. 2 (два) аркуша паперу формату А4 з рукописним текстом.
3. Витяг з реєстру 195457167.
4. 2 (два) клаптики паперу розірваного формату А4 з рукописним текстом.
5. 1 (один) клаптик паперу формату А5 з рукописним текстом.
6. Металеве кільце, на якому знаходиться 4 металічні ключі.
Оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, в ньому зазначених, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 при вирішення клопотання поклались на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що у випадку не накладення арешту на вищевказане майно,це може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на вказана майно підлягає задоволенню з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0000004 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 04.03.2020 у ході проведення особистого обшуку в громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а саме:

1. Мобільний телефон марки «Nokia 6303 CI», IMEI НОМЕР_1 з сім картою « НОМЕР_2 ».
2. 2 (два) аркуша паперу формату А4 з рукописним текстом.
3. Витяг з реєстру 195457167.
4. 2 (два) клаптики паперу розірваного формату А4 з рукописним текстом.
5. 1 (один) клаптик паперу формату А5 з рукописним текстом,та позбавити будь-кого можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1