Справа № 419/48/14-к
провадження № 1-в/632/39/20

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Райгородка Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, до засудження був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2020 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)», про зарахування строку попереднього ув`язнення з 31 липня 2019 року по 22 серпня 2019 року в строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив суд зарахувати за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) в строк відбування покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 04 березня 2014 року термін слідування під вартою до установи виконання покарань з 31 липня по 22 серпня 2019 року.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 не утримувався під вартою як попередньо ув`язнена особа.
Представник ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» покладався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Редакція вказаного закону втратила чинність 21 червня 2017 року.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, згідно з яким норму ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі № 663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно пунктів 105 - 107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня +2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Судом встановлено, що вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 04 березня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 02 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 роки. Згідно з розпорядженням суду, даний вирок набрав законної сили 03 квітня 2014 року.
Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 02 липня 2019 року засудженому ОСОБА_5 було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання. Згідно з розпорядженням суду, ухвала набрала законної сили 09 липня 2019 року.
Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 був затриманий та взятий під варту у порядку виконання вироку суду - 31 липня 2019 року.
Відповідно до витягу № 4.2/57-2019 з протоколу комісії з питань визначення особам, засудженим до позбавлення волі № 57 від 05 серпня 2019 року засудженому ОСОБА_5 для відбування покарання визначена ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)», до якої він прибув, згідно з матеріалами особової справи, 22 серпня 2019 року.
Суд враховує той факт, що ОСОБА_5 вчинив злочин до 21 червня 2017 року, однак зауважує, що по кримінальному провадженню № 419/48/14-к (пр. № 1-кп/419/27/2014), у рамках якого ухвалено вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 04 березня 2014 року, щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не застосовувався, він не утримувався під вартою як попередньо ув`язнена особа. Зазначений засудженим строк, який на його думку підлягає зарахуванню за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), тобто з 31 липня 2019 року до 22 липня 2019 року є терміном слідування під вартою засудженої особи до установи виконання покарань, після набрання законної сили вироком суду від 04 березня 2014 року та ухвалою суду від 02 липня 2019 року, а тому не має правових підстав для зарахування засудженому ОСОБА_5 цього строку в строк покарання в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).
Отже,суд доходить висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку слідування під вартою засудженої особи до установи виконання покарань, тобто з 31 липня по 22 серпня 2019 року у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII), ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, а для засудженого - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя:ОСОБА_1