Справа № 581/362/20
Провадження № 1-кп/581/55/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2020 року року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000085 від 27 квітня 2020 року відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце мешкання: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої, раніше судимої вироком Липоводолинського районного суду Сумської області до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, за таких обставин.

4 лютого 2020 року вироком Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_4 визнано винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин. Вирок набрав законної сили 6 березня 2020 року.

3 квітня 2020 року при явці засудженої до Липоводолинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відповідно до ст. 36-37 КВК України посадовими особами Липоводолинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 було ознайомлено та під підпис роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також наслідки ухилення від відбування даного виду покарання, можливість на підставі ч. 2 ст. 389 КК України притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов виконання покарання. Цього ж дня, тобто 3 квітня 2020 року ОСОБА_4 направлено до Липоводолинської селищної ради для виконання громадських робіт з 7 квітня 2020 року.

Згідно з графіком виходу на громадські роботи, затвердженого розпорядженням селищного голови Липоводолинської селищної ради №77-ОД від 06 квітня 2020 року, ОСОБА_4 повинна була приступити до відбування покарання на території Московського навчально-виховного комплексу з 7 квітня 2020 року. З графіком виходу на роботи ОСОБА_4 ознайомлено під підпис.

Будучи попередженою про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, встановленого судом, засуджена ОСОБА_4 умисно, ігноруючи та не додержуючись встановлених умов порядку відбування покарання, цілеспрямовано, не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 37 КВК України, згідно графіку, затвердженого Липоводолинською селищною радою, з яким засуджена ОСОБА_4 була ознайомлена, без поважних на те причин з 7 по 10 квітня 2020 року та 13 по 17 квітня 2020 року не виходила на відпрацювання громадських робіт. У результаті чого засудженій ОСОБА_4 21 квітня 2020 року відповідно до ч. 1 ст. 40 КВК України посадовими особами Липоводолинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області було винесено застереження у виді письмового попередження та додатково роз`яснено про відповідальність при подальшому порушенні порядку та умов відбування покарання, та що при подальшому порушенні порядку та умов відбування покарання вона буде притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Незважаючи на це, продовжуючи умисно і систематично порушувати порядок відбування покарання, встановленого судом у вигляді 100 годин громадських робіт, і ухилятися від покладених на неї обов`язків, та будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання встановленого судом, ОСОБА_4 згідно встановленого графіку без поважних на те причин не виходила на відпрацювання з 21 по 24 квітня 2020 року, у результаті чого 27 квітня 2020 року засудженій ОСОБА_4 у відповідності з ч. 1 ст. 40 КВК України за порушення порядку та умов відбування покарання було винесено чергове застереження у вигляді письмового попередження про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України за вказані вище порушення.

Станом на 27 квітня 2020 року засуджена ОСОБА_4 не відпрацювала жодної години із призначених 100 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 , діючи умисно, порушуючи порядок відбування покарання, маючи умисел на ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді 100 годин громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність їх відбування і будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, з 7 по 10 квітня 2020 року, з 13 по 17 квітня 2020 року, з 21 по 24 квітня 2020 року та 27 квітня 2020 року без поважної причини протягом тривалого часу не приступала до виконання громадських робіт, тобто безпричинно, протягом квітня 2020 року не відпрацювала 56 годин громадських робіт з 56 годин можливих за вказаний період часу, на працю до Московського НВК не виходила, тим самим умисно ухилилася від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 6 травня 2020 року, укладеною між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 389 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння; сторони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжує покарання, а саме: рецидив злочинів, узгодили призначення покарання у виді арешту строком 1 місяць. Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Заслухавши у підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинувачену ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком правильно розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначивши обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченої не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 6 травня 2020 року між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй визначене в угоді покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.

Початок відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику та представнику органу з питань пробації.

Суддя ОСОБА_1