Справа №481/879/19
Провадж.№1-кп/481/52/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 07 червня 2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Каховка Херсонської області та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 22 червня 2016 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 02 років 06 місяців обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України, остаточно визначено покарання у виді 03 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. 17.10.2017 року рішенням Генічеського районного суду Херсонської області скасовано звільнення його від відбування покарання та направлено до відбування покарання у виді обмеження волі, відбуває покарання у ДУ «Новобузький виправний центр № 103»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України,
з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у період відбування покарання у виді обмеження волі на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив умисний злочин проти правосуддя.
Так, 27.11.2017 року ОСОБА_3 для відбування призначеного йому покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 22.06.2016 року, у виді обмеження волі, прибув до ДУ «Новобузький виправний центр №103», що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області.
По прибуттю до державної установи «Новобузький виправний центр №103» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі ДУ «Новобузький ВЦ №103»), 27.11.2017 року засудженому ОСОБА_3 , адміністрацією установи виконання покарання були доведені вимоги ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) в частині порядку і умов відбування покарання у виді обмеження волі, ст. 68 КВК України щодо заходів стягнення, які застосовуються до осіб, засуджених до обмеження волі, та вимогами нормативно - правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засуджених до обмеження волі. Крім цього, засуджений ОСОБА_3 під розписку попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, за самовільне залишення місця обмеження волі або злісне ухилення від робіт, або систематичне порушення порядку чи встановлених правил проживання.
Однак, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання та режиму утримання, систематично порушував встановлені правила проживання у виправному центрі, за що на останнього неодноразово накладено дисциплінарні стягнення, в тому числі поміщення до дисциплінарного ізолятора, а саме:
27.07.2018 року приблизно о 06.40 год., ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, не вийшов на ранкову перевірку, чим порушив вимоги підпункту 1, п.2, р. ІІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014, у зв`язку з чим на ОСОБА_3 02.08.2018 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, про що складено відповідну постанову;
29.12.2018 року приблизно о 12.02 год., ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, перед проведенням загальної перевірки, в місці для шикування засуджених на території житлової зони, ДУ «Новобузький ВЦ №103» за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, палив цигарку в не відведеному для цього місці, чим порушив вимоги підпункту 15, п.3, р. ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08,2018 року, у зв`язку з чим на ОСОБА_3 , 03.01.2019 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, про що складено відповідну постанову.
06.02.2019 року приблизно о 13.40 год., ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, перебуваючи на КІШ житлової зони на території ДУ «Новобузький ВЦ №103»» за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, проявляв буйство та кричав, підбурюючи інших засуджених житлової зони до масової непокори, що створювало серйозну загрозу підтримання порядку в установі, та відмовлявся виконувати встановленні законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, чим вимоги п.2, 3, р.ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року, у зв`язку з чим на ОСОБА_3 , 15.02.2019 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, поміщено на одну добу до дисциплінарного ізолятору, про що складено відповідну постанову.
12.02.2019 року приблизно о 19.30 год. ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, перебуваючи на території гуртожитку № НОМЕР_1 в кімнаті для приймання їжі ДУ «Новобузький ВЦ №103» за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, палив цигарку в не відведеному для цього місці, чим порушив встановленні вимоги підпункту 15, п.3, р. ІІ, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року, у зв`язку з чим з ОСОБА_3 21.02.2019 року проведено профілактичну бесіду;
12.05.2019 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, при проведенні загальної перевірки засуджених згідно розпорядку дня, затвердженого начальником установи, перебуваючи на території ^гуртожитку № НОМЕР_1 в ДУ «Новобузький ВЦ №103» за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, в строю палив цигарку в не відведеному для цього місці, чим порушив вимоги підпункту 15, п. 3, р II «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року, у зв`язку з чим на ОСОБА_3 17.05.2019 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, про що складено відповідну постанову.
12.05.2019 року приблизно о 17.20 год. ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, був відсутній, при проведенні загальної перевірки згідно розпорядку дня, затвердженого начальником установи, перебуваючи на території на гуртожитку № НОМЕР_1 в ДУ «Новобузький ВЦ №103» за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, так як спав на своєму спальному місці в секції №7, чим порушив вимоги підпункту 1, п.2 р. ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року, у зв`язку з чим - на ОСОБА_3 , 17.05.2019 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, про що складено відповідну постанову.
13.05.2019 року, приблизно о 17.20 год. ОСОБА_3 завідомо знаючи про злочинний характер своїх дій, направлених на порушення правил проживання, діючи умисно, був відсутній при проведенні загальної перевірки згідно розпорядку дня, затвердженого начальником установи, на гуртожитку, №3 на території ДУ «Новобузький ВЦ №103» за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, так як спав на своєму спальному місці в секції №7, чим порушив вимоги підпункту 1, п.2, р. ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року, у зв`язку з чим на ОСОБА_3 17.05.2019 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, про що складено відповідну постанову.
Таким чином, на засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у вигляді обмеження волі, неодноразово, накладалися дисциплінарні стягнення, однак він на шлях виправлення не став та злісно порушував встановленні правила проживання.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 390 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та пояснив, що дійсно на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі у Новобузькому ВЦ № 103 з 2017 року. Визнає, що дійсно інколи не з`являвся на перевірку, бо спав, хоча із правилами внутрішнього розпорядку установи був ознайомлений. Будь-яких інших поважних причин такого порушення не було. Також підтвердив, що декілька разів палив у невстановленому для цього місці, хоча йому відомо було про те, що в установі є для цього спеціально відведенні місця. Не визнає того, що підбурював засуджених до непокори, а усі ті зауваження у його сторону вважає упередженим ставленням працівників установи, у зв`язку з тим, що він відмовився працювати на фермі, оскільки там потрібно виконувати тяжку роботу, а він цього не хоче. Підтвердив те, що йому лише пропонували там працювати, а не змушували.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:
показаннями свідка ОСОБА_6 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді старшого інспектора. Підтвердив те, що, перебуваючи на чергуванні, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_3 не вийшов на ранкову перевірку засуджених. При проведені перевірки останнього було виявлено на його спальному місці. Крім цього, особисто був свідком того, як ОСОБА_3 , цього ж дня, палив на території ВЦ у невідведеному для цього місці. Стверджує, що усі засуджені ознайомлені під розписку ознайомлені із Правилами внутрішнього розпорядку, у тому числі і про наявність на території ВЦ відведеного місця для паління. Крім цього він є секретарем дисциплінарної комісії, звідки йому також відомо і про інші порушення, вчинені ОСОБА_3 ;
показаннями свідка ОСОБА_7 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді чергового помічника начальника установи. Підтвердив те, що, ОСОБА_3 неодноразово порушував Правила внутрішнього порядку ВЦ, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Так, 12.05.2019 року ОСОБА_3 , під час його чергування, двічі порушував умови утримання. О 12.00 годині цього дня ОСОБА_3 палив у строю, на зауваження він не реагував та пояснень не надав. У цей же день ОСОБА_3 о 17.20 годині не вийшов на перевірку, його було виявлено на його спальному місці, пояснень не надавав, про що було складено відповідні документи для притягнення останнього до відповідальності. Крім цього, 06 лютого 2019 року, під час переселення засуджених з одного гуртожитку в інший, ОСОБА_3 надав допомогу одному із засуджених переносити речі. Після цього ОСОБА_3 відмовився повертатися до свого місця проживання, на зауваження працівників установи не реагував, вів себе агресивно та підбурював інших засуджених до непокори та невиконання вимог працівників установи. Було викликано працівників нагляду та безпеки: ОСОБА_8 та Бондаря, які в подальшому супроводжували ОСОБА_3 до його гуртожитку, під час чого останній виражався нецензурними словами. Прийшовши на КПП гуртожитку, за місцем свого проживання, він почав сильно кричати, закликати засуджених до непокори, заворушень, на що засуджені вийшли зі своїх гуртожитків. Відтак до нього було застосовано фізичну силу та кайданки, доставлено до камери утримання, складено відповідні процесуальні документи та притягнуто до дисциплінарної відповідальності;
показаннями свідка ОСОБА_9 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді чергового помічника начальника установи. Підтвердив те, що, ОСОБА_3 неодноразово порушував Правила внутрішнього розпорядку ВЦ, про що останнього було притягнуто до відповідальності, та накладено стягнення. Так, ОСОБА_3 не вийшов на перевірку засуджених, точної дати він не пам`ятає, та палив у їдальні, на зауваження молодшого інспектора не реагував. Саму перевірку випадково пропустити неможливо, оскільки крім дзвоника, молодший інспектор іде по гуртожитку та кличе усіх на перевірку. Молодший інспектор доставив ОСОБА_3 до нього до чергової частини для дачі пояснень у зв`язку з палінням у їдальні, проте останній відмовився від дачі пояснень, хоча і не заперечував такого факту. Жодних скарг від ОСОБА_3 на працівників установи до нього не надходило;
показаннями свідка ОСОБА_10 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді заступника чергового помічника начальника установи. Підтвердив те, що, ОСОБА_3 неодноразово порушував Правила внутрішнього розпорядку ВЦ, за його було притягнуто до відповідальності та накладено стягнення. Так, при його чергуванні у ВЦ, ОСОБА_3 не виходив на перевірку та палив у невідведеному для цього місці, про що йому було відомо, оскільки ОСОБА_3 приводили до чергової частини для дачі пояснень з приводу того, що останній палив у їдальні. ОСОБА_3 від дачі пояснень відмовлявся. Точної дати та часу коли це було не пам`ятає;
показаннями свідка ОСОБА_11 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду безпеки. Підтвердив те, що, ОСОБА_3 , неодноразово порушував Правила внутрішнього розпорядку ВЦ, за що був притягнутий до відповідальності та накладено стягнення. Так, при його чергуванні 06.02.2019 року ОСОБА_3 проявляв непокору працівникам установи та підбурював до цього інших засуджених (кричав), про що ним було складено рапорт. На зауваження молодшого інспектора не реагував. Разом із ним на чергуванні був ОСОБА_7 ;
показаннями свідка ОСОБА_12 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді чергового помічника начальника установи. Підтвердив те, що, ОСОБА_3 , неодноразово порушував Правила внутрішнього розпорядку ВЦ, за що був притягнутий до відповідальності та накладено стягнення. Так, 13 травня 2019 року він заступив на чергування і приступив до виконання своїх обов`язків. Цього ж дня о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3 не вийшов на перевірку. Після чого було встановлено, що він спить на своєму спальному місці. Відтак ОСОБА_3 було запропоновано пройти до чергової частини для дачі пояснень, проте він так і нічого не пояснив;
показаннями свідка ОСОБА_13 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді заступника чергового помічника начальника установи чергової зміни. Підтвердив те, що, будучи на чергуванні 12 травня 2019 року складав відносно ОСОБА_3 два акти: за те, що той курив у строю, тобто у забороненому для цього місці, та цього ж дня о 17 годині 20 хвилин не вийшов на повірку. Від дачі письмових пояснень ОСОБА_3 , відмовлявся;
показаннями свідка ОСОБА_14 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді молодшого інспектора. Підтвердив те, що, будучи на чергуванні 29 грудня 2018 року об 12.00 годині дня під час проведення ним перевірки ОСОБА_3 у строю палив цигарку. На його зауваження не реагував. Тому він доставив ОСОБА_3 до чергової частини для дачі пояснень;
показаннями свідка ОСОБА_8 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді начальника відділу нагляду безпеки. Підтвердив те, що, ОСОБА_3 відмовлявся повертатися до житлової зони та підбурював засуджених до непокори (невиходу на повірку, невиконання вимог працівників установи). На підставі такого факту було проведено службове розслідування та оголошено йому сувору догану;
показаннями свідка ОСОБА_15 , який, будучи допитаним безпосередньо у судовому засіданні, попередженим про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює у Новобузькому ВЦ № 103 на посаді молодшого інспектора. Підтвердив те, що, будучи на чергуванні 13 травня 2019 року о 17 годині 20 хвилин проводив перевірку засуджених, на якій ОСОБА_3 був відсутній. На його запитання чому він не вийшов ОСОБА_3 відповів, що спить. Про такий факт він доповів своєму керівництву;
витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до якого відомості відносно ОСОБА_3 за повідомленням установи 07.06.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України;
матеріалами про накладення стягнення на ОСОБА_3 , у вигляді догани, від 02.08.2018 року, до яких входить: рапорт від 27.07.2018, рапорт від 27.07.2018, акт відмови від підпису від 27.07.2018, висновок за матеріалами службового розслідування від 27.07.2018, рапорт - характеристика від 27.07.2018, довідка про заохочення та стягнення від 27.07.2018, розписку від 01.08.2018, пам`ятку про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, протокол №10 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 02.08.2018, постанова про накладення стягнення від 02.08.2018.
матеріалами про накладення стягнення на ОСОБА_3 , у вигляді суворої догани, від 03.01.2019 року, до яких входять: рапорт від 29.12.2018 рапорт від 30.12.2018, акт відмови від підпису від 30.12.2018, висновок за матеріалами службового розслідування від 02.01.2019, акт, відмови від підпису від 02.01.2019, розписка від 08.01.2019, пам`ятка про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, рапорт-характеристика від 02.01.2019, протокол №1 засідання дисциплінарної комісії від 03.01.2019, постанова про накладення стягнення, акт відмови від підпису від 03.01.2019.
матеріалами про накладення стягнення на ОСОБА_3 , у вигляді суворої догани, від 15,02.2019 року, до яких входять: рапорт від 06.02.2019 супровідний лист на проведення медичного огляду, рапорт від 06.02.2019, рапорт від 06.02.2019, рапорт від 06.02.2019, акт відмови від підпису від 06.02.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 07.02,2019, пояснення, рапорт від 06.02.2019, рапорт від 06.02.2019, рапорт-характеристика від 06.02.2019, довідка лікаря від 06.02.2019, постанова про тимчасове поміщення засудженого в окрему камеру ДІЗО, або карцер установи виконання покарань на час проведення службового розслідування, від 06.02.2019, рапорт про застосування спеціальних засобів, фізичної сили та гамівної сорочки від 06.02.2019, спецповідомлення від 06.02.2019 рапорт №5 від 12.02.2019, рапорт від 12.02.2019, акт відмови надання пояснень від 12.02.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.02.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.02.2019, розписка від 13.02.2019, пам`ятка про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, протокол №5 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 15.02.2019, постанова про накладення стягнення від 15.02.2019, витяг з протоколу №5
матеріалами про накладення стягнення на ОСОБА_3 у вигляді профілактичної бесіди, від 12.02.2019 року, до яких входять: рапорт від 12.02.2019 рапорт від 12.02.2019, акт відмови від підпису від 12.02.2019, рапорт характеристика, висновок за матеріалами службового розслідування від 18.02.2019, розписка від 18.02.2019, пам`ятка про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, розписка, протокол №6 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 21.02.2019.
матеріали про накладення стягнення на ОСОБА_3 від 17.05.2019 року до яких входять: рапорт від 12.05.2019, акт відмови від підпису від 12.05.2019, рапорт від 12.05.2019, рапорт від 12.05.2019, акт відмови від підпису від 12.05.2019, рапорт від 12.05.2019, рапорт від 13.05.2019, рапорт від 13.05.2019, акт відмови від підпису, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.05.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.05.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 14.05.2019, пам`ятку про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, акт відмови від підпису від 15.05.2019, розписка від 17.05.2019, протокол №10 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 17.05.2019, витяг з протоколу №10, витяг з протоколу №10, витяг з протоколу №10, постанова про накладення стягнення від 17.05.2019, постанова про накладення стягнення від 17.05.2019, постанова про накладення стягнення від 17.05.2019.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

Суд вважає, що показання, надані свідками: ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 є логічними, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом.

Так, свідками: ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підтверджено те, що 06 лютого 2019 року ОСОБА_3 , проявляючи непокору законним вимогам працівників установи виправного центру, підбурював інших засуджених до такого, закликав не виконувати вимоги працівників установи, при цьому висловлювався нецензурними словами. Іншими свідками: ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 підтверджено ті факти, що ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із Правилами внутрішнього розпорядку в установі відбування покарання, неодноразово порушував їх, а саме: не виходив на перевірку та палив у невідведеному для цього місці, при цьому нічого не пояснюючи.

Суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами матеріалами про накладення стягнення на ОСОБА_3 , які були оформлені у чіткій відповідності до нормативно-правових актів, затверджених в установі відбування покарання.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив того, що інколи порушував встановлені в установі відбування покарання правила (палив у невстановленому місці та не виходив на перевірки без поважних причин), проте не визнав того, що підбурював засуджених до непокори.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не підбурював засуджених до непокори, оскільки, крім показань обвинуваченого, вони будь-якими іншими доказами не підтверджені, та є на думку суду, способом захисту останнього від пред`явленого обвинувачення задля можливості уникнення покарання за вчинення інкримінованого злочину. Такі показання обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наведеними вище доказами по справі, зокрема, показаннями свідків та матеріалами дисциплінарних матеріалів відносно ОСОБА_3 , які доповнюють один одного та у своїй сукупності і взаємозв`язку обґрунтовано визнані судом достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.

Крім цього, судом встановлено та підтверджено самим обвинуваченим те, що жодних процесуальних документів про притягнення його до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності та накладення на нього стягнення, він не оскаржував, хоча належним чином був ознайомленим із строками та порядком такого оскарження.

Той факт, що обвинувачений не визнає одного із епізоду обвинувачення, а саме вчинення одного із порушень (підбурювання засуджених) суд розцінює як форму захисту обвинуваченого від кримінального переслідування та вважає, що показання, які надали свідки відповідають дійсним обставинам справи та підтверджуються із сукупністю інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування та досліджених судом під час судового розгляду справи. Надані свідками показання не викликають сумнів в їх достовірності, оскільки вони узгоджуються між собою й іншими матеріалами справи та оцінені судом в сукупності з іншими доказами.

Щодо клопотання захисника, заявленого ним у судових дебатах при розгляді кримінального провадження, про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, то суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Так, відповідно до диспозиції частини 1 статті 390 КК України, кримінальним правопорушенням є «самовільне залишення місця обмеження волі або злісне ухилення від робіт, або систематичне порушення громадського порядку чи встановлених правил проживання, вчинені особою, засудженою до обмеження волі».
Під систематичним порушенням громадського порядку або встановлених правил проживання у ст. 390 розуміється вчинення особою, засудженою до обмеження волі, зокрема, таких адміністративних правопорушень, як дрібне хуліганство, виготовлення, зберігання, придбання самогону, розпивання спиртних напоїв у громадських місцях і поява у громадських місцях у п`яному вигляді, азартні ігри, порушення тиші в громадських місцях тощо, або порушень передбачених виправно-трудовим законодавством правил проживання у місці обмеження волі, за які винна особа три чи більше разів притягувалась до адміністративної або дисциплінарної відповідальності.
Як на підставу заявленого клопотання захисник ОСОБА_5 послався на те, що особа не може двічі піддаватися стягненню за одне і теж порушення.
Суд розцінює таке обґрунтування помилковим, таким, що суперечить правовій природі кримінально-караного діяння, визначеного у ч.1 ст. 390 КК України та теорії права щодо юридичної відповідальності.
Так, згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в поріядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.
У справі «Іванов проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, навіть якщо адміністративні і кримінальні провадження відносяться до дій одного й того ж дня, вони стосуються різних подій, а саме нецензурних висловлювань і спричинення тілесних ушкоджень. Таким чином, визнав скаргу явно необґрунтованою та заперечив порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Також у справі «Курдов і Іванов проти Болгарії» від 31 травня 2011 року Європейський суд з прав людини встановив відсутність порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У цій справі було зазначено, зокрема, що адміністративне провадження, яке закінчилося штрафом, не відповідало критеріям для того, щоб бути класифікованим як кримінальне обвинувачення. Відповідно, відкриття кримінального провадження проти того ж заявника після призначення цього штрафу не порушило принцип «non bis in idem».
Крім того, Європейський суд з прав людини відповідно до своєї сталої практики неодноразово зазначав, що стаття 4 Протоколу № 7до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не обмежується правом не бути двічі покараним.
Судом встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_3 неодноразово було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення встановлених правил проживання в установі виконання покарання та накладено дисциплінарні стягнення у виді: догани, суворої догани, профілактичної бесіди та поміщення до дисциплінарного ізолятора.
Проте притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення правил проживання в установі відбування покарання за ч.1 ст. 390 КК України є лише підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за зазначені діяння та підтверджує одну із складових елементів об`єктивної сторони вказаного злочину як систематичність.
Відтак, суд, проаналізувавши клопотання захисника та доводи на які він посилається як на обґрунтування свого клопотання, вважає їх такими, що суперечать правовій природі юридичної відповідальності.
При цьому, суд вважає, що такі висновки не є порушення принципу «non bis in idem», на чому наголошує у своєму клопотанні захисник. Адже, бути притягненим двічі до юридичної відповідальності, зокрема, за вчинення дисциплінарних правопорушень за порушення правил проживання установи відбування покарання та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України слід мати на увазі, що кримінальне провадження стосується саме наслідків у виді систематичного порушення встановлених правил проживання установи відбування покарання, а тому відсутнє порушення статті 4 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, сукупність зібраних доказів вказує на те, та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі, та, відбуваючи покарання у ДУ «Новобузький виправний центр № 103», що за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Богомази Новобузького району Миколаївської областісистематично (27.07.2018 року, 29.12.2018 року, 06.02.2019 року, 12.02.2019 року, 12.05.2019 року та 13.05.2019 року) порушував встановлені правила проживання, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній до засудження проживав у Генічеськ Херсонської області, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимий.

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке являється злочином середньої тяжкості, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, яким не заподіяно істотної шкоди, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним порушення.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 22 червня 2016 р. засуджений Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 03 років обмеження волі, однак, у період виконання такого покарання вчинив новий злочин, тобто до повного відбуття покарання, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 22 червня 2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Генічеського районного суду Миколаївської області від 22.06.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 01 (одного) року 01 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Речові докази: матеріали про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_3 , у вигляді догани, від 02.08.2018, до яких входить: рапорт від 27.07.2018, рапорт від 27.07.2018, акт відмови від підпису від 27.07.2018, висновок за матеріалами службового розслідування від 27.07.2018, рапорт - характеристика від 27.07.2018, довідка про заохочення та стягнення від 27.07.2018, розписку від 01.08.2018, пам`ятку про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, протокол №10 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 02.08.2018, постанова про накладення стягнення від 02.08.2018; матеріали про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_3 , у вигляді суворої догани, від 03.01.2019, до яких входять: рапорт від 29.12.2018 рапорт від 30.12.2018, акт відмови від підпису від 30.12.2018, висновок за матеріалами службового розслідування від 02.01.2019, акт, відмови від підпису від 02.01.2019, розписка від 08.01.2019, пам`ятка про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, рапорт-характеристика від 02.01.2019, протокол №1 засідання дисциплінарної комісії від 03.01.2019, постанова про накладення стягнення, акт відмови від підпису від 03.01.2019; матеріали про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_3 , у вигляді суворої догани, від 15,02.2019, до яких входять: рапорт від 06.02.2019 супровідний лист на проведення медичного огляду, рапорт від 06.02.2019, рапорт від 06.02.2019, рапорт від 06.02.2019, акт відмови від підпису від 06.02.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 07.02,2019, пояснення, рапорт від 06.02.2019, рапорт від 06.02.2019, рапорт-характеристика від 06.02.2019, довідка лікаря від 06.02.2019, постанова про тимчасове поміщення засудженого в окрему камеру ДІЗО, або карцер установи виконання покарань на час проведення службового розслідування, від 06.02.2019, рапорт про застосування спеціальних засобів, фізичної сили та гамівної сорочки від 06.02.2019, спецповідомлення від 06.02.2019 рапорт №5 від 12.02.2019, рапорт від 12.02.2019, акт відмови надання пояснень від 12.02.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.02.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.02.2019, розписка від 13.02.2019, пам`ятка про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, протокол №5 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 15.02.2019, постанова про накладення стягнення від 15.02.2019, витяг з протоколу №5; матеріали про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_3 у вигляді профілактичної бесіди, від 12.02.2019, до яких входять: рапорт від 12.02.2019 рапорт від 12.02.2019, акт відмови від підпису від 12.02.2019, рапорт характеристика, висновок за матеріалами службового розслідування від 18.02.2019, розписка від 18.02.2019, пам`ятка про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, розписка, протокол №6 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 21.02.2019; матеріали про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_3 від 17.05.2019 до яких входять: рапорт від 12.05.2019, акт відмови від підпису від 12.05.2019, рапорт від 12.05.2019, рапорт від 12.05.2019, акт відмови від підпису від 12.05.2019, рапорт від 12.05.2019, рапорт від 13.05.2019, рапорт від 13.05.2019, акт відмови від підпису, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.05.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 13.05.2019, висновок за матеріалами службового розслідування від 14.05.2019, пам`ятку про права та обов`язки засуджених при накладенні стягнення, акт відмови від підпису від 15.05.2019, розписка від 17.05.2019, протокол №10 засідання дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими встановленого порядку відбування покарання від 17.05.2019, витяг з протоколу №10, витяг з протоколу №10, витяг з протоколу №10, постанова про накладення стягнення від 17.05.2019, постанова про накладення стягнення від 17.05.2019, постанова про накладення стягнення від 17.05.2019; два оптичних диски DVD-R 16x 4.7 GВ 120 min на яких міститься 12 відеозаписів формату «МОV», які долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити при таких матеріалах.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1