Провадження №1-кс/760/4188/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002158 від 24.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002158 від 24.03.2020 р.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002158, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшла ухвала Солом`янського районного суду міста Києва щодо зобов`язання уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах гр. ОСОБА_6 , щодо виявлення факту використання завідомо підробленого документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, а саме: заповіту або іншого офіційного документу, з метою подальшого заволодіння нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало гр. ОСОБА_7 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_2 , та земельної ділянки, під цим же будинком із кадастровим номером :69:182:0008.

Зі змісту заяви гр. ОСОБА_8 , домоволодіння ОСОБА_7 отримала на спадщину від свого чоловіка ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наступними документами:

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.06.2002 р.;

- свідоцтвом про право на спадщину за законом на житловий будинок №4-3152 від 25.12.2002 р;

- свідоцтвом про право на спадщину за законом земельну ділянку, №4-3154 від 25.12.2002 р.;

Право власності ОСОБА_7 на зазначену нерухомість підтверджується:

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №739629 від 25.11.2016 р.;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №75080070 від 07.12.2006 р.;

Після чого, відповідно до змісту заяви гр. ОСОБА_8 , за життя ОСОБА_7 склала заповіт №4-3156 від 25.12.2002 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори, відповідно до якого, все своє майно, вона заповіла гр. ОСОБА_6 .

Однак, в подальшому гр. ОСОБА_6 , звернувшись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, їй було усно відмовлено у прийнятті документів, та мотивовано дану дію тим, що вже наявний нібито інший спадкоємець за заповітом, який вже подав заяву на прийняття спадщини.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_10 було посвідчено договір довічного утримання №889, укладеного між ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (відчужувач) та ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (набувач), відповідно до якого право власності гр. ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 63,6 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м., та земельна ділянка, під цим же будинком із кадастровим номером :69:182:0008 перейшло до ОСОБА_11

25.03.2020 до П`ятої державної нотаріальної контори було направлено запит щодо отримання інформації про документи спадкової справи №615.

Після чого, 01.04.2020 слідчим відділом, отримано відповідь П`ятої державної нотаріальної контори, відповідно до якої встановлено, що в П`ятій київської державній конторі відкрита та зберігається спадкова справа №615/2002 після смерті ОСОБА_9 , померлого 14.06.2002 р. Згідно вищевказаної спадкової справи 25.12.2002 було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 :

за реєстровими №4-3152 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок;

за № 4-3153 засвідчено копію вищевказаного свідоцтва про право на спадщину;

за № 4-3154 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку;

за № 4-3155 засвідчено копію вищевказаного свідоцтва про право на спадщину;

за №4-3156 посвідчено заповіт.

Крім того, у даній відповіді вказано, що 13.06.2019 за реєстровим №1-167 державним нотаріусом ОСОБА_12 було видано дублікати вище вказаних свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 , від імені якої діяла ОСОБА_11 . Свої повноваження, ОСОБА_11 , підтвердила довіреністю від 21.05.2019, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_10 , за реєстровим №696.

В свою чергу дублікати свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 , громадянка ОСОБА_11 отримала на підставі поданої до П`ятої державної нотаріальної контори, заяви від 13.06.2019 р., в якій зазначила, що оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку номер 9 (дев`ять) по АДРЕСА_4 був втрачений.

08.05.2020, гр. ОСОБА_6 , будучи допитаною в якості свідка, обставини у своїй викладені вище заяві підтвердила, та повідомила, про те, що оригінали свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 знаходяться у неї на зберіганні, та вони не втрачались. Крім того, серед документів, які наявні у гр. ОСОБА_6 , остання надала наступні копії документів, а саме:

- договір-замовлення №1.122836К на організацію та проведення поховання від 27.12.2019 р гр. ОСОБА_13 ;

- довідку на одержання праху №1.122836К;

- будинкову книгу для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 («домоуправа ОСОБА_9 »);

- технічний паспорт Київського міського бюро технічної інвентаризації на одноквартирний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 09.11.2016 р;

- свідоцтво про народження (свидетельство о рождениии) № НОМЕР_2 ОСОБА_14 , 1922 р.н. ( ОСОБА_7 );

- свідоцтво про шлюб (сведетельство о браке) ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ;

- державний акт на право приватної власності на землю, видане гр. ОСОБА_9 від 10.07.2002 р.;

- договір купівлі-продажу домоволодіння, по АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_15 , яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_16 та ОСОБА_9

- інші документи, які мають значення для кримінального провадження.

28.04.2020 до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , про кладення арешту на майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки наявні ризики подальшого відчуження вказаного вище майна невідомими особами.

Підтвердження втрати свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 , які отримала громадянка ОСОБА_11 не встановлено.

Постановою слідчого Солом`янського УП Головного управління Національної поліції у місті Києві від 08.05.2020 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002158 від 24.03.2020 р., житловий будинок АДРЕСА_1 (дев`ять) та земельну ділянку під цим же будинком із кадастровим номером :69:182:0008, що по АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначає, що вищевказані речі є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не зявилась, надала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0002158 від 24.03.2020 р., та може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002158 від 24.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (дев`ять) та земельну ділянку під цим же будинком із кадастровим номером :69:182:0008, що по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_11 , (ІПН НОМЕР_3 ) із забороною їх відчуження, розпорядження та/або користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1