В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
представника органу пробації ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки, громадянина Російської Федерації, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, без місця реєстрації проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и в:
28 березня 2019 року о 14 год. 30 хв., працівники Білоцерківського МРВ ГУ СБ України, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по провулку Гоголя, 16 в м. Біла Церква Київської області, зупинила ОСОБА_4 для перевірки документів, що посвідчують особу.
На вказану вимогу ОСОБА_4 надав працівникам Білоцерківського МРВ ГУ СБ України посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , видану 25.04.2013 управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області, при цьому достовірно знаючи, що посвідка на постійне проживання| серії НОМЕР_1 не відповідає встановленому зразку та містить завідомо неправдиві дані щодо його місця реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 , про що останньому було достовірно відомо.
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 , видана 25.04.2013 управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області є підробленою, оскільки містить неправдиві відомості стосовно його місця реєстрації та не відповідає встановленому зразку, використав її, надавши для посвідчення власної особи та підтвердження законності підстав перебування на території України.
Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 25 жовтня 2019 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до нетяжкого злочину, яким шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексам України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.
Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 25 жовтня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання:
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази по справі:

Посвідку на постійне місце проживання на ім`я ОСОБА_4 зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1