Номер провадження: 11-сс/813/574/20
Номер справи місцевого суду: 947/2160/20 1-кс/947/3433/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біляївка Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним державним інспектором відділу з питань зайнятості населення та працевлаштування інвалідів управління з питань праці ГУ Держпраці в Одеській області, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0001124 від 17.12.2019 року відмовлено у продовженні застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосовано особисте зобов`язання,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .
Відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покладені на підозрюваного ОСОБА_7 , строком до 31.05.2020 року, в межах строків досудового розслідування, наступні обов`язки:
-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що вирішуючи питання про продовження існування означених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя врахував обґрунтованість наявної на теперішній час підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, специфіку такого кримінального правопорушення, за яке у випадку подальшого визнання підозрюваного ОСОБА_7 винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом не передбачено можливість застосування ст.ст. 69, 75 КК України, в зв`язку з чим, слідчий суддя вважав, що зазначений ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на теперішній час продовжує існувати. Разом з тим, оскільки протягом строку дії відносно підозрюваного ОСОБА_7 ухвали слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній в повній мірі виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та не порушував їх, слідчий суддя вважає, що можливість настання такого ризику на теперішній час зменшилася, що обумовлено добросовісною процесуальною поведінкою підозрюваного.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах, передбачених ст. 179 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою з таких підстав:
- слідчий суддя не врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; спробує знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; спробує незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; спробує перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється;
- підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також вищеперерахованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
- змінюючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчим суддею прийнято до уваги той факт, що підозрюваний зазначив про перебування на його утриманні дружини та тещі, які є інвалідами, в зв`язку з чим у нього може виникнути необхідність в залишенні вночі свого місця проживання, для доставки зазначених осіб до лікарні. При цьому, жодних підтверджуючих документів щодо утримання зазначених осіб стороною захисту суду надано не було;
- з урахуванням викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є домашній арешт.
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як ухилення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, знищення доказів винуватості підозрюваного, незаконного впливу на свідків та потерпілих.
Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він заперечує проти її задоволення та просить залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що приблизно о 9 год. 20 хв. 26.12.2019 ОСОБА_7 , виконуючи службові обов`язки головного державного інспектора відділу з питань занятості населення та працевлаштування інвалідів управління з питань праці ГУ Держпраці в Одеській області та перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні ГУ Держпраці, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 7, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, достеменно розуміючи при цьому протиправність своїх дій, отримав від ОСОБА_10 , першу частину неправомірної вигоди в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США (що за курсом НБУ станом на 26.12.2020 становить 11 627, 5 українських гривень) за не вчинення дій щодо реагування на лист правоохоронного органу щодо виявлення можливих фактів порушення законодавства про працю та не вчинення ним дій щодо проведення інспекційної перевірки СТО «ВІТАЛ АВТО» на предмет додержання законодавства про працю, не притягнення до відповідальності за його порушення.
Доводячи до логічного закінчення реалізацію свого злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди, 03.02.2020 ОСОБА_7 , перебуваючи у салоні автомобіля «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та був припаркований неподалік Одеської національної академії харчових технологій, що за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, де зустрівся з ОСОБА_10 , та отримав від останнього другу частину неправомірної вигоди у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США (що за курсом НБУ станом на 03.02.2020 становить 12 514, 7 українських гривень) отримавши таким чином неправомірну вигоду на загальну суму 1 000 (одна тисяча) доларів США, що становить 24 142, 2 українських гривень).
Апеляційний суд враховує, що висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, учасниками провадження не заперечується, оскільки апеляційній скарги стороною захисту не подавались.
Обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами провадження і була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та під час даного апеляційного розгляду, а саме: протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 27.01.2020 року та від 05.02.2020 року; протоколами обшуку від 03.02.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.02.2020 року; наказом №264-к від 13.11.2017 року про призначення ОСОБА_7 на посаду головного державного інспектора відділу питань додержання законодавства застрахованих осіб ГУ держпраці в Одеській області; наказом №303-к від 21.11.2018 року про переведення ОСОБА_7 до відділу з питань зайнятості населення та працевлаштування інвалідів управління з питань праці ГУ держпраці в Одеській області, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (заява N 38717/04) (п. 29-30), національні органи влади не надали належного обґрунтування для виправдання позбавлення заявника свободи, яке відповідно вважається свавільним, оскільки не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.
10.02.2020 року ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки слідчим суддею було встановлено наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
В подальшому, ухвалою слідчого судді від 31.03.2020 р. строки досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001124 від 17.12.2019 року були продовжені до 05.06.2020 року, що свідчить про наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2020 року.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні протоколи допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в яких наявні анкетні дані вказаних осіб, які в подальшому, у випадку направлення обвинувального акту до суду, безпосередньо будуть допитуватися судом, оскільки на теперішній час, зокрема, показаннями вказаних осіб обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_7 підозра за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних свідків, з метою подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності також в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.
Разом з тим, оскільки протягом всього строку досудового розслідування, а також строку дії ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній будь-яких спроб здійснювати незаконний вплив на вказаних свідків не допускав, можливе настання такого ризику в рамках даного кримінального провадження також зменшилося.
Натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Отже, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є обґрунтованим.
Доводи прокурора про наявність підстав для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора в частині застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.
Що стосується тверджень прокурора про наявність інших ризиків, зокрема, незаконного впливу на свідків та потерпілого в зазначеному провадженні, знищення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, а також перешкоджання здійсненню досудового розслідування іншим чином, апеляційний суд вважає такі доводи голослівними та такими, що не підтверджуються жодними доказами.
Натомість, підозрюваний ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має міцні соціальні зв`язки, зокрема, має місце реєстрації та постійного проживання, не порушував застосований відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту; не порушує встановлені оскаржуваною ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обов`язки та самостійно з`явився в судове засідання апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора.
Зазначені обставини свідчать про те, що застосований відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладанням певних обов`язків, в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а також характеристику особи підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 24, 177-179, 194, 370, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0001124 від 17.12.2019 року відмовлено у продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4