Справа № 127/6045/18
Провадження № 1-кп/127/294/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 Вінницького міського суду Вінницької області кримінальне провадження № 0000356, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.01.2018, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Республіки Грузія, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, пенсіонера, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.01.2018 близько 21 год. 00 хв. перебував разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник прямий умисел на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ножем, який він взяв у праву руку із кухонного столу. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 відкрив розкладний ніж та наніс один удар ОСОБА_7 в область живота, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 192/201 від 09.02.2018 року у ОСОБА_7 мало місце тілесні ушкодження: рана передньої стінки живота по середині лінії, з проникненням до черевної порожнини та пошкодженням тонкого кишківника, внутрішньочеревною кровотечею (наявність крові в черевній порожнині до 200 мл).
Вказане ушкодження у ОСОБА_7 являлось небезпечним для життя в момент спричинення, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень, виникло від дії предмету, що має колючо-ріжучі властивості.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив суду, що він деякий час проживав у квартирі свого знайомого ОСОБА_6 . Того дня, 23.01.2018 року, він перебував ввечері у квартирі, коли до них прийшли потерпілий ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 . Вони на той час були уже в стані алкогольного сп`яніння, принесли із собою ще алкогольних напоїв та разом із господарем квартири сіли спільно їх вживати. Його вони теж запросили, на що він погодився, однак вживав алкогольних напоїв не багато, пояснивши наявністю у нього ряду серцево-судинних захворювань. Обвинувачений зазначив, що в ході спільного вживання алкоголю із потерпілим та іншими свідками, в нього не виникало ніяких конфліктів із присутніми. Коли через деякий час свідок ОСОБА_8 була в стані значного алкогольного сп`яніння, вона взяла його розкладний ніж та почала прикладати його лезом до живота свого чоловіка, жартуючи з приводу його надмірної повноти. Потім вона повернула обвинуваченому його складного ножа, а взяла зі столу звичайний кухонний ніж та повторила жарт з прикладанням леза ножа до живота свого чоловіка. У цей час, зі слів обвинуваченого, потерпілий зробив різкий рух тілом, внаслідок чого ОСОБА_8 порізала його кухонним ножем. Після вказаних подій потерпілий зі своєю дружиною вийшли з квартири, а він більше їх того дня не бачив, тому йому не відомо яким чином відбувались події в подальшому. Беручи до уваги наведені ним обставини, обвинувачений ОСОБА_4 просив виправдати його у даному кримінальному провадженні, оскільки він не вчиняв даного злочину.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що обвинуваченого ОСОБА_4 він знав близько двох років до вказаних подій, у конфліктних відносинах із ним не перебував. Того дня, а саме 23.01.2018 року, він разом зі своїм сусідом та товаришем ОСОБА_6 з самого ранку вживали алкогольні напої у квартирі останнього. Згодом потерпілий пішов додому та через деякий час, ближче до вечора, повернувся у квартиру до ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_8 . На той час у квартирі був присутній також ОСОБА_4 . Потерпілий, його дружина та власник квартири ОСОБА_6 продовжили вживати алкогольні напої, які принесли із собою. ОСОБА_4 в цей час перебував разом із ними за столом, однак алкогольні напої з ними не вживав.
В подальшому, як повідомив потерпілий, у нього із обвинуваченим ОСОБА_4 виник конфлікт, який однак у бійку не переріс. ОСОБА_7 повідомив суду, що він не пам`ятає в ході конфлікту в руках у обвинуваченого ножа, а також не пам`ятає чи взагалі наносив останній йому будь-які удари. Його дружина ОСОБА_8 намагалась заспокоїти їх та вивела потерпілого з квартири у коридор під`їзду, де вона помітила у нього кров на одязі в районі живота та викликала швидку медичну допомогу. Потерпілий повідомив, що він не пам`ятає обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень, не впевнений, однак припускає можливість нанесення йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_4 . Під час конфлікту ножа в руках у обвинуваченого він не бачив.
Також потерпілий пояснив суду, що під час його перебування у лікарні, обвинувачений оплатив його лікування вартістю близько 10 12 тис. грн. Зазначив також, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має, та у разі визнання його винуватим, просив покарати його не суворо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_7 . З приводу обставин справи повідомила, що 23.01.2018 року ввечері вона зі своїм чоловіком зайшли у гості до сусіда ОСОБА_6 , де разом почали вживати алкогольні напої, які вони принесли із собою. На той час у сусіда тимчасово проживав обвинувачений ОСОБА_4 , який також був присутній у квартирі та сидів разом з ними за столом. Всі разом вони спожили багато алкогольних напоїв, після чого між її чоловіком та обвинуваченим спалахнув конфлікт, з якого приводу вона не пам`ятає. Свідок разом зі своїм чоловіком почали виходити з-за столу, а власник квартири ОСОБА_6 намагався розборонити обвинуваченого та потерпілого в ході їх конфлікту, хоча безпосередньо бійки між ними не було, як саме наносив удар ОСОБА_4 її чоловіку вона не бачила. Коли вони вийшли з квартири у коридор під`їзду, вона побачила кров у чоловіка та побігла додому викликати швидку медичну допомогу.
Свідок також повідомила суду, що в ході конфлікту вона не бачила ножа у будь-кого в руках. Крім того, в ході лікування її чоловіка від отриманих тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував частину витрачених ними коштів.
Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_5 судовий експерт ОСОБА_9 пояснив суду, що саме він складав висновок судово-медичної експертизи № 192/201 від 13.03.2018 року. На запитання учасників провадження експерт пояснив суду, що на момент проведення ним експертизи минув значний проміжок часу від моменту завдання потерпілому тілесних ушкоджень більше двох тижнів, тому відбулось часткове загоєння рани і всі первинні ознаки змінились. Крім того, слідчим йому не було надано для проведення експертизи знаряддя злочину, відтак експертизу він проводив лише на основі медичної картки потерпілого. Оскільки у вказаній медичній документації нанесена потерпілому рана була описана лише як така, що має гострі краї, однак не було вказано її розмірів та інших ознак і особливостей, він у своєму висновку не зміг дати категоричної відповіді.
У даному кримінальному провадженні доводів, які б спростовували надані стороною обвинувачення докази чи викликали сумніви в їх належності та допустимості стороною захисту не наведено, та судом не встановлено.
Стороною захисту не наведено та судом не встановлено жодних обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_7 міг обмовити обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд всебічно та ретельно дослідивши обставини справи вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, що підтверджується показаннями потерпілого, свідка, та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- даними витягу з кримінального провадження № 0000356 про внесення до ЄРДР 24.01.2018 відомостей про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до якого до Лівобережного відділення поліції надійшло повідомлення проте, що 23.01.2018 по АДРЕСА_3 громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було нанесено тілесні ушкодження, а саме згідно виписки №1903 МКЛ ШМД «колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаюче поранення», в подальшому було встановлено, що тілесні ушкодження останньому наніс громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_4 ;
- даними рапорту інспектора БУПП у Вінницькій області ОСОБА_10 від 24.01.2018, згідно якого надійшов виклик про нанесення ОСОБА_7 колото-різаної рани передньої черевної стінки, яке з його слів йому наніс невідомий чоловік в під`їзді будинку. Після проведення розшукових заходів було встановлено ймовірне перебування особи, яка нанесла колото-різану рану, та знаходиться по АДРЕСА_4 . Постукавши в двері за даною адресою, двері відкрив невідомий чоловік в нетверезому стані, який повідомив, що в квартирі є ще його товариш, який спить, як виявилось це був ОСОБА_4 . Під час спілкування чоловік повідомив, що 40 хв. тому в них в гостях був ще чоловік на ім`я ОСОБА_11 з дружиною. На тумбочці біля вхідних дверей було помічено розкладний ніж в якого лезо було мокре. ОСОБА_4 було сфотографовано, та пред`явлено дане фото потерпілому, який впізнав в ньому особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження;
- даними протоколу огляду місця події від 23.01.2018 з фототаблицями, відповідно до якого проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_4 . У коридорі квартири зліва від входу розміщена тумбочка, на якій виявлено складний ніж чорного кольору. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено: змив речовини бурого кольору з поверхні стіни коридору, змив речовини бурого кольору з поверхні стіни тамбуру (зліва від входу до квартири АДРЕСА_5 ), складний ніж чорного кольору, три предмети посуду, а саме: дві чарки та один стакан;
- даними протоколу огляду місця події від 24.01.2018 з фототаблицями, відповідно до якого об`єктом огляду являється приміщення коридору МКЛ ШМД м. Вінниці, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 68, на другому поверсі біля входу до операційної знаходиться ОСОБА_8 , із речами ОСОБА_7 . В ході огляду було виявлено светр темно-зеленого кольору, на передній частині якого в ділянці живота наявний наскрізний отвір. Довкола отвору наявна пляма бурого кольору. В ході огляду даний светр було вилучено;
- даними судово-медичної експертизи № 25 від 21.02.2018, згідно якої при дослідженні леза ножа (об`єкт №1) виявлена кров людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої був виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО (що відповідає В(ІІІ) групі крові). Враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, виявлені сліди крові на лезові ножа (об`єкт №1) можуть походити як від будь-якого чоловіка, в крові якого міститься антиген В, так і від самого гр-на ОСОБА_7 . При дослідженні руків`я ножа (об`єкт 2) слідів крові не виявлено;
- даними судово-медичної експертизи № 55 від 15.03.2018, згідно якої при дослідженні джемпера ОСОБА_7 на його передній частині зліва у нижній частині виявлено пошкодження, яке має ознаки колото-різаного, що утворилось від дії плаского колюче-ріжучого предмета типу леза ножа, що мав гострі краї. Не виключається можливість утворення даного пошкодження від дії леза складного ножа, наданого на експертизу. Виявлено також пошкодження джемпера у вигляді розривів і правого рукава, що утворились внаслідок пере розтягування матеріалу;
- даними судово-медичної експертизи № 192/201 від 13.03.2018, згідно якої на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_7 , вивчивши дані «медичної карти стаціонарного хворого» №8859 МКЛ ШМД м. Вінниці на його ім`я та матеріали кримінального провадження №0000356 Вінницького ЛВП «за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України», експерти прийшли до таких підсумків: У ОСОБА_7 мало місце тілесне ушкодження: рана передньої стінки живота по серединній лінії, з проникненням до черевної порожнини та пошкодженням тонкого кишечнику, внутрішньочеревною кровотечею (наявність крові в черевній порожнині до 200 мл). Вказане ушкодження у ОСОБА_7 являлося небезпечним для життя в момент спричинення, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень (п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.), виникло від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості, по давності утворення відповідає терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 23.01.18р. Характер та локалізація ушкодження у ОСОБА_7 допускають можливість утворення від однієї травматичної дії в ділянку живота, що за механізмом утворення не суперечить відображеному за показами ОСОБА_7 (протокол допиту від 25.01.18р.) та в ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 25.01.18р., тобто внаслідок нанесення удару ножем в ділянку живота;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.02.2018 року за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого даний свідок повідомила, що вона разом з ОСОБА_7 прийшли до ОСОБА_12 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Окрім ОСОБА_13 там також знаходився ОСОБА_4 . Всі разом вчотирьох вони на кухні за вказаною адресою розпивали алкогольні напої, а саме горілку. Кількість випитого не пом`ятає. Свідок ОСОБА_8 повідомила, що коли вона та ОСОБА_7 почали збиратись додому, у останнього з ОСОБА_4 виник конфлікт (суперечка). Свідок вийшла з кухні у коридор, одягнула верхній одяг та повернулась на кухню за ОСОБА_7 .. В цей час вона помітила, що всі троє чоловіків стояли, а ОСОБА_6 розбороняв ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Вона взяла ОСОБА_7 за руку та вийшли з квартири. За ними зачинили двері. Вже в під`їзді вона побачила у ОСОБА_7 кров, тоді вона посадила його на сходи та побігла за сином, після чого викликали швидку медичну допомогу. ОСОБА_7 повідомив їй, що це ОСОБА_4 вдарив його ножем;
- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 24.01.2018, як особу, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 08.02.2018 на виконання ухвали Апеляційного суду Вінницької області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Крім того, в судовому засіданні досліджено висновок додаткової судово-медичної експертизи № 97 від 27.05.2020 року, складеної експертом Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_14 . Згідно даного висновку, експертом досліджено попередній висновок судово-медичної експертизи № 192/201 від 13.03.2018 року та наданий судом речовий доказ у даному кримінальному провадженні складний металевий ніж, поміщений до спец пакету НПУ ГСУ № 4513508. За результатом дослідження, експерт прийшов до висновку, що характер та локалізація виявленого у потерпілого ОСОБА_7 тілесного ушкодження (рана передньої стінки живота з проникненням до черевної порожнини та пошкодженням тонкого кишківника, яка належить до тяжких тілесних ушкоджень) свідчать про утворення від однієї травматичної дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості в ділянку живота, тобто допускають можливість утворення внаслідок нанесення удару ножем, не виключено і наданим для експертизи в якості речового доказу.
Тобто, за наявними даними експерт прийшов до висновку про неможливість категорично підтвердити чи заперечити можливість утворення виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження саме внаслідок нанесення удару ножем, який було вилучено у ОСОБА_4 .
Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні, з огляду на наступне.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала суду послідовні показання, щодо обставин які передували вчиненню злочину. А саме те, що вона разом з її чоловіком ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпивали алкогольні напої у квартирі останнього. В подальшому після розпивання алкоголю у її чоловіка та обвинуваченого виник конфлікт, однак безпосередньої бійки між ними не було. В цей час вона почала збиратись йти додому та з цією метою вийшла в коридор аби одягнути верхній одяг. Коли повернулась на кухню помітила, що усі чоловіки стояли, потім вона взяла ОСОБА_7 за руку та вони разом вийшли з квартири. За межами квартири вона помітила у чоловіка кров на кофті в області живота.
Покази свідка ОСОБА_8 , надані нею безпосередньо у судовому засіданні та під час слідчого експерименту повністю узгоджуються між собою та з показами потерпілого, є послідовними та відповідають іншим доказам по справі. Зокрема вони підтверджують виникнення конфлікту в ході спільного розпивання алкогольних напоїв між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , одразу після якого у її чоловіка вони виявили відповідні тілесні ушкодження. Також покази даного свідка підтверджують відсутність конфліктів того вечора між іншими учасниками святкування.
Показання потерпілого ОСОБА_7 щодо подій, які відбулись 23.01.2018 року повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_8 , щодо обставин розпивання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Потерпілий під час допиту в судовому засіданні повідомив суду, що у нього саме із обвинуваченим виник конфлікт, однак детально про його обставини він повідомити не може, оскільки визнає, що був у стані алкогольного сп`яніння. Одразу після цього в приміщення кухні зайшла його дружина ОСОБА_8 та вивела його з даної квартири.
Вказані показання потерпілого узгоджуються також із наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, а саме з рапортом інспектора БУПП у Вінницькій області ОСОБА_10 від 24.01.2018, згідно якого в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 на тумбочці біля вхідних дверей було помічено розкладний ніж, лезо якого було мокре, а також даними висновку судово-медичного експерта № 25 від 21.02.2018 яким підтверджено, що кров людини, яка була виявлена на лезі ножа належить особі чоловічої генетичної статі, та не виключається її походження від громадянина ОСОБА_7 .
Вказаний речовий доказ належний обвинуваченому ОСОБА_4 ніж був також оглянутий в судовому засіданні та експертом під час проведення додаткової судово-медичної експертизи № 97 від 27.05.2020 року, згідно якої експерт не виключив можливості нанесення тілесного ушкодження потерпілому саме вказаним ножем.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про його невинуватість у скоєнні інкримінованого йому злочину суд розцінює як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи та спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні та свідка ОСОБА_8 наданими нею під час допиту в судовому засіданні так і під час проведення слідчого експерименту за її участю, відео якого було досліджено судом під час судового розгляду, а також іншими письмовими доказами.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого, потерпілого, покази свідка та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим.
Згідно довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» №373 від 07.02.2018 ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/682 від 13.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 06.03.2006 року по 30.03.2006 року з діагнозом: «Дисциркуляторна енцофалопатія змішаного ґенезу (гіпертонічна хвороба). Остеохондроз хребта шийного відділу, полірадикулярний синдром. Цефалгічний, вести було-атактичний синдром».
Відповідно до матеріалів досудової доповіді від 18.05.2018 року щодо ОСОБА_4 орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеженні волі та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Також судом враховано наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд вважає часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено, оскільки незважаючи на пояснення свідка та самого обвинуваченого з приводу вживання ОСОБА_4 незначної кількості алкогольних напоїв того вечора, належним та допустимим доказом у даному випадку суд може визнати лише відповідний медичний висновок про стан та ступінь тяжкості алкогольного сп`яніння, однак такий доказ стороною обвинувачення суду не надавався. За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу винного, який є особою пенсійного віку, раніше не судимий, відповідно до висновку органу пробації його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становитиме високої суспільної небезпеки, відсутні обставини, що обтяжують покарання, а також відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, враховано, що потерпілий не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, крім того він повідомляв про відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину суд вважає, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправному діянню, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Судом було досліджено протокол затримання від 24.01.2018, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 24.01.2018 року. А також ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2018 року, згідно якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Досліджено протокол затримання від 08.02.2018, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 08.02.2018 року на виконання ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 08.02.2018. А також ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2018 року, згідно якої ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
З урахуванням того, що обвинувачений перебував під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, суд приходить до переконання про необхідність зарахування ОСОБА_4 вказаних періодів тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду у строк покарання, відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24.01.2018 по 25.01.2018, а також за період з 08.02.2018 по 30.03.2018.
Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 50, 65-67, 121 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24.01.2018 по 25.01.2018, а також за період з 08.02.2018 по 30.03.2018.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2018 по справі № 127/1750/18 на майно, яке було вилучено 23.01.2018 під час огляду місця події, за адресою: м. Вінниця, вул. Гладкова, 5/116 та огляду місця події від 24.01.2018 в приміщенні приймального відділення МКЛ ШМД, за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 68, а саме: текстильну кофту зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з поверхні стіни коридору в квартирі, які було поміщено до паперового конверту, змиви речовини бурого кольору з поверхні стіни тамбуру зліва від входу, які було поміщено до паперового конверту, розкладний ніж чорного кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ №4513508, дві чарки та стакан, які поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ 4453737, светр темно-зеленого кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ №4369008.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000356, а саме:
-два змиви речовини бурого кольору, складний металевий ніж чорного кольору, три предмети посуду (стакани) та кофту знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: