Справа № 159/1509/20
Провадження № 1-кп/159/222/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000541 від 19.03.2020 року, та долучені до нього матеріали про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаси Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , на початку березня 2020 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи у лісосмузі поблизу с. Черкаси Ковельського району Волинської області, під шаром ґрунту знайшов багнет, який належить до клинкової холодної зброї та є військовим (бойовим) багнетом зразка 1928 року до гвинтівки системи Маузера зразка 1929 року. Вказаний багнет ОСОБА_4 з метою подальшого носіння без передбаченого законом дозволу перемістив за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де зберігав його для власного користування. В подальшому, близько 16 год. 00 хв. 18.03.2020 року ОСОБА_4 з метою подальшого збуту вказаного багнету, діючи умисно, приміським автобусом перемістив його до приміщення магазину «Сяйво», що по АДРЕСА_2 , чим вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, який в ході огляду місця події від 18.03.2020 року в період часу з 17 год. 21 хв. по 18 год. 10 хв. вилучений працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Крім цього, згідно з обвинувальним актом, 07.03.2020 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою збуту знайденого ним багнету, який належить до клинкової холодної зброї та є військовим (бойовим) багнетом зразка 1928 року до гвинтівки системи Маузера зразка 1929 року, розмістив в мережі Інтернет на сайті «OLX» оголошення про продаж останнього. Заздалегідь домовившись про продаж з покупцем багнету про місце, час зустрічі та його ціну, 18.03.2020 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 приміським автобусом перемістив багнет до приміщення магазину «Сяйво», що по вул. Заводська, 9 в м. Ковелі, де, діючи умисно, намагаючись збути вказаний ніж, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були виявлені та припинені працівниками поліції, коли 18.03.2020 року в період часу з 17 год. 21 хв. по 18 год. 10 хв. даний багнет був вилучений в ході огляду місця події.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000541, та обвинуваченим ОСОБА_4 31 березня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчинені вказаних кримінальних правопорушень (злочинів) та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, сторони вказаної угоди вважають за можливе призначити узгоджене покарання за вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів), в межах санкції вказаних статей, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, зокрема - за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покараннявиді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. з спеціальною конфіскацією багнету, який належить до клинкової холодної зброї та є військовим (бойовим) багнетом зразка 1928 року до гвинтівки системи Маузера зразка 1929 року, який був предметом злочинів.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення (злочини), у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є злочинами середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінальним правопорушенням органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_4 не застосовувались.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення судової експертизи холодної зброї, в сумі 942,06 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, багнет, який був предметом злочину, підлягає спеціальній конфіскації.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000541 від 19.03.2020 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263КК України, - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок;

- за ч. 2 ст. 263 КК України, - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ - багнет, який належить до клинкової холодної зброї та є військовим (бойовим) багнетом зразка 1928 року до гвинтівки системи Маузера зразка 1929 року, який передано до КЗЗ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ один аркуш паперу формату А4, на якому містяться знімки екрану "скріншот" з інформацією з Інтернет-сайту «OLX», - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок за проведення судової експертизи холодної зброї.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1