Ухвала
Іменем України
23 червня 2020 року

м. Київ
справа № 369/4121/19

провадження № 51-2912 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року (з урахуванням виправлення описки в цьому рішенні) щодо нього,
встановив:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Постановлено цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі: КНП «Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради» до ОСОБА_4 про відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, майнової шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_4 скасовано в частині залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті зазначений вирок залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями в частині призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Відповідно до частини 2 статті 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Так, касаційна скарга засудженого датована 16 червня 2020 року та направлена на адресу касаційного суду 17 червня 2020 року, тобто поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження.
Водночас засуджений не порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Таким чином, касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подає не порушує питання про поновлення цього строку.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3