Справа № 177/465/20
Провадження № 1-кп/177/94/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
19 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001746 від 27.09.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області; громадянин України; із вищою освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
27.09.2019 в світлий час доби, приблизно о 08-00 год. водій ОСОБА_3 , знаходячись на ґрунтовій дорозі с. Садове в Криворізькому районі Дніпропетровській області здійснив посадку приблизно 7-8 пасажирів на саморобні причепи не встановленої марки та моделі, не зареєстровані у встановленому законом порядку в кількості 5 штук (причеплені до автомобіля та один до одного) які причеплено до технічно справного автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого розпочав рух по вказаній ґрунтовій дорозі в порушення п.п. 2.9 в), 21.1, 21.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
«2.9. Водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака…»;

«21.1. Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.»

«21.11. Забороняється перевозити: а) пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла;»

В ході подальшого руху, водій ОСОБА_3 , маючи можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою, рухаючись по ґрунтовій дорозі не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, яка б надавала йому можливість безпечно керувати автомобілем, продовжив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. б) та 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

В наслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходячись на ґрунтовій дорозі у с. Садове Криворізького району Дніпропетровської області, допустив падіння пасажирів, зокрема, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які отримали тілесні ушкодження в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 , залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10. а) ПДР України, відповідно до яких: «2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 423 від 25.03.2020 потерпілій ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелом 5,6 ребр ліворуч без зміщення, перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки. Виявлені у неї ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (понад три тижні 21 день).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 456 від 31.03.2020 потерпілій ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому латерального і медіального виростків правої великогомілкової кістки зі зміщенням, перелому міжвиросткового підвищення, перелому проксимального епіфіза малогомілкової кістки, перелому виростків великогомілкової кістки зі зміщенням, перелому гомілки малогомілкової кістки, гермартроз правого колінного суглобу. Виявлені у неї ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (понад три тижні 21 день).

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 21.1, 21.11 а), 12.1 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, - спричиненням потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєному розкаявся.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.1 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення та просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 284 ч. 2 п.1 КПК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими, яке в судовому засіданні підтримав обвинувачений ОСОБА_3 .

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожна окремо, не заперечували проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, зазначивши про примирення з обвинуваченим та відшкодування останнім матеріальних та моральних збитків в повному обсязі та відсутністю претензій до обвинуваченого.

Прокурор, який приймав участь в судовому засіданні, також проти задоволення заявленого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з примирення його з потерпілими не заперечував.

Заслухавши думку осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, враховуючи наступне.

Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, примирився з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що останні заявили в судовому засіданні, відшкодував матеріальну та моральну шкоду останнім у зв`язку із чим претензій до обвинуваченого вони не мають.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження, оскільки на час розгляду справи в суді обвинувачений, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілими та відшкодував завдані ним збитки.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі ст. 100, 174 КПК України, речовий доказ автомобіль ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню володільцю, а арешт накладений на нього слідчим суддею - скасуванню.

Відповідно до ст.. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 174, 284, 286, 288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження № 0001746 від 27.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні

- судової експертизи технічного стану ТЗ №19/104-17/1/4/27 в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.,

- судової автотехнічної експертизи №19/104-17/1/4/125 в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 02.11.2019, на автомобіль марки «ВАЗ2101» реєстраційний НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.02.2001, виданого Криворізьким МРЕВ ДАІ Дніпропетровської області, належить ОСОБА_9 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя: