НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/338/17
Провадження № 1-кп/0182/506/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № №0000571 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2016 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ст.190 ч.1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (ГУНП в Дніпропетровській області) № 1 о/с від 07.11.2015 призначений на посаду оперуповноваженого Нікопольського відділу поліції (Нікопольського ВП). Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 212 о/с від 01.08.2016 ОСОБА_3 звільнений з вказаної посади.
Перебуваючи на посаді оперуповноваженого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти власності - заволодіння чужим майном шляхом обману.
Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у володінні ОСОБА_6 знаходиться мобільний телефон НТС Оnе 801s ІМЕІ НОМЕР_1 , який не перебував у списку викрадених речей бази МВС України та за фактом його заволодіння не зареєстроване кримінальне провадження, діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, не маючи відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України повноважень на вилучення вказаного мобільного телефону та маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, 25.06.2016 року близько 12.00 год., знаходячись за адресою м. Нікополь Дніпропетровської області пр. Трубників, 20, звернувся до ОСОБА_6 з вимогою про передачу йому вказаного мобільного телефону як предмету кримінального правопорушення. При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що не має процесуальних повноважень на вилучення вказаного мобільного телефону, діючи з метою заволодіння ним, ввів ОСОБА_6 в оману щодо статусу вказаного мобільного телефону, повідомивши неправдиві відомості, що віє є предметом вчинення кримінального правопорушення та підлягає вилученню. Після чого, з метою надання вигляду законності своїм діям та закріплення впевненості ОСОБА_6 в правомірності повноважень на вилучення телефону, склав невстановлений слідством документ, який надав ОСОБА_6 на підпис. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та будучи впевненим в законності вимог ОСОБА_7 , підписав вказаний документ та добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон НТС Оnе 801s ІМЕІ НОМЕР_1 . Таким чином, ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном НТС Оnе 801s ІМЕІ НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальну шкоду останньому в сумі 1400 грн.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою провину і пояснив, що він був знайомий з потерпілим ОСОБА_8 оскільки останній скуповував крадені речі, зокрема мобільні телефони. Його особисто попросив знайомий, хто саме вже не пам`ятає, але це був не справжній власник мобільного телефону, бо телефон перепродавався кілька разів. Він прийшов до ОСОБА_9 і назвав модель телефону, а коли той показав йому телефон, він перевірив ІМЕЙ, який співпадав з тим, який він розшукував. Тому він склав протокол вилучення без понятих і забрав зазначений телефон. Про те, що телефон перебував саме у ОСОБА_9 він отримав інформацію від агента. Вилучений телефон він віддав особі, яка просила його розшукати. Особистої зацікавленості він не отримав від вилучення та передачі цього телефону третій особі, в інтересах якої діяв на прохання. В скоєному він розкаявся та просив призначити покарання і вигляді штрафу, щоб це не вплинуло на його працевлаштування.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він знав цивільну дружину обвинуваченого ОСОБА_10 і з її слів, йому стало відомо, що обвинувачений є працівником поліції. За адресою пр.. Трубників. 20 в м. Нікополі, він орендував приміщення за яким здійснював ремонт компьютерної техніки та продавав техніку, яка була у вжитку. 25.06.2016р. до нього за місцем роботи прийшов ОСОБА_11 , який у своєму фото показав фото двох осіб і спитав, чи приносили вони на продаж мобільний телефон або інші речі. За фото він не впізнав людей . але попросив залишити їх фото, перекинувши на його мобільний телефон. Коли він достав телефон, яким сам користувався, ОСОБА_11 спитав яка це модель і звірив ІМЕЙ. який співпав з його записами. Зі слів ОСОБА_12 зазначений телефон був викрадений під час вчинення розбійного нападу. Він повірив, що цей телефон може бути краденим, оскільки купив його у ОСОБА_13 і користувався кілька місяців. При цьому ОСОБА_11 склав якийсь документ, де попросив його розписатися і вилучив мобільний телефон у нього. Більше він його не бачив і телефон йому не повернули. Знайючи, що цивільна дружина обвинуваченого займається перепродажем мобільних телефонів і просила у нього продати цей телефон їй для власного користування, він почав підозрювати, що ОСОБА_11 міг його надурити. Наступного дня звернувся до служби власної безпеки поліції з метою дізнатися чи дійсно вилучений ОСОБА_14 телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні і дізнався, що він не є речовим доказом у жодному кримінальному провадженні і остаточно зрозумів, що він його надурив. Тому, звернувся з заявою про притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.
Свідок ОСОБА_15 підтвердила факт знайомства з ОСОБА_8 , повідомивши, що дійсно реалізовувала телефони на прохання потерпілого, але у неї виникали проблеми з поліцією та громадянами, бо телефони здебільшого були викраденими. Тому між ним стався конфлікти саме через це ОСОБА_16 на її думку дає неправдиві покази стосовно неї. Про вилучений телефон ОСОБА_14 їй нічого невідомо.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що мобільний телефон НТС Оnе 801s сім карта мобільного оператора НОМЕР_2 належить йому. Зазначений телефон купив син і привіз з Китаю. 05.03.2016р. приблизно о 22 год він їхав в таксі додому і залишив мобільний телефон на панелі. Через 15-20 хвил. телефон був поза зоною досяжності.. Наступного дня до поліції звернулася його дружина з заявою про втрату мобільного телефону, але співробітники поліції пояснили одразу, що т.я. він втрачений, а не викрадений, його розшукувати ніхто не буде. Через кілька днів донька на сайті ОЛХ бачила оголошення про продаж цього телефону, оскільки ідентифікували його за подряпиною на корпусі. Намагалися зв`язатися з продавцем, але через декілька хвилин після розмови, оголошення було видалене із сайту і абонент не доступний. Телефон йому не повернули.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона звернулася до поліції, оскільки по роботі перебувала в районі міськвідділу, але вона неправильно зазначила ІМЕЙ телефону, т.я. у них декілька таких телефонів і донька коли диктували їй номер ІМЕЙ переплутала коробки Усі документи на телефон передали дільничному інспектору ГаланінуО.
Свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що він є діючим співробітником поліції НВ ГУНП в Дніпропетровській області. На його вирішення надійшло звернення ОСОБА_18 про втрату мобільного телефону. З заяви вбачалося, що відсутні ознаки кримінального правопорушення, яке не розпочиналося. Відомості про втрачений телефон повинні бути внесені до бази АРМОР, але чи вносилися йому невідомо, бо він перебував у відпустці.
Вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження досліджені під час судового розгляду.

Так, згідно протоколу огляду від 22 липня 2016 року проведеного в період часу з 14.00 год. до 14.40 год. оглянуто диск CD-R 700Mb, при перегляді якого було відтворено відеозапис датований 25.06.2016 р. здійснений в період часу з 11.41 год. до 11.58 год., на якому відображено спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в ході розмови останній повідомляє, що мобільний телефон, яким користується ОСОБА_6 є краденим та підлягає вилученню (т.1 а.п.32).

Згідно протоколу огляду від 08 вересня 2016 року проведеного в період часу з 15.00 год. до 15.40 год., об`єктом огляду є матеріали ЖЕЄ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 3792 від 06.03.2016, який знаходиться в справі №40/1/29 то 72 Нікопольського ВП ГУНП В Дніпропетровській області. Так на а.с. 172 знаходиться протокол прийняття заяви ОСОБА_18 про вчинене кримінальне правопорушення, складений ст. слідчим ОСОБА_20 , відповідно до якого її чоловік ОСОБА_17 , знаходячись в районі Цуму при невідомих обставинах втратив мобільний телефон . Так, на а.с. 174 міститься висновок за наслідками перевірки звернення ОСОБА_18 , складений інспектором ОСОБА_19 , відповідно до якого ознак правопорушень чинного законодавства в ході перевірки не встановлено, в зв`язку з чим розгляд звернення завершено (т.1 а.п.134)

Відповідно до протоколу від 27 вересня 2016 року проведеного в період часу з 09.10 год. до 09.50 год., оглянуто мобільний телефон НТС Оnе 801s ІМЕІ НОМЕР_1 , який вилучений у ОСОБА_21 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг, на момент огляду сім картка в телефоні відсутня (т.1 а.п.174)

Згідно висновку експерта від 18.10.2016 року №6/12.1/2051, ринкова вартість мобільного телефонуНТС Оnе 801s станом на 25.06.2016 могла складати 3080 гривень(т.1 а.п.178-184).
Аналізуючи досліджені безпосередньо судом докази в їх сукупності з точки зору допустимості і законності, вважаю, що вони є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, скоєння якого не потягло настання тяжких наслідків, давав правдиві покази в судовому засіданні, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Він має бездоганну репутацію, задовільно характеризується за місцем постійного проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працює за трудовим договором. Суд враховує позицію потерпілого, який покладався на розсуд суду при призначенні покарання і цивільний позов не заявляв, оскільки телефон ним був придбаний без документів та за значно нижчою ціною ніж ринкова. За таких обставин, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Обставиною, що пом`якшує покарання я щире каяття.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 527 гривень 76 копійок.

Керуючись ст..ст. ч.2,124, 370, 371, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 527 гривень 76 копійок.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлений..

Речові докази: мобільний телефон НТС Оnе 801s, повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Негайно після проголошення вироку його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1