Справа № 299/1656/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1326/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2019 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання відмовлено.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 00000194 відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов до переконання, що обвинувальний акт не містить даних щодо потерпілого від кримінальних правопорушень, тобто Чорнотисівської сільської ради, натомість наводяться дані щодо законного представника ОСОБА_9 . Крім цього, не зазначено, за яких обставин, в тому числі де та коли, вчинена кожна із дій, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , коли саме обвинувачений отримав можливість розпорядитися товарно-матеріальними цінностями, за яких обставин, в який час та в якому місці надавались незаконні вказівки бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради, в якій формі (усній чи письмовій) надавались вказівки, в чому саме полягала сутність незаконних вказівок, в який час та місці проходив процес заволодіння майном, яка шкода внаслідок незаконних дій обвинуваченого була завдана Чорнотисівській сільській раді. Також висновки суду мотивовані й тим, що у тексті формулювання обвинувачення декілька разів вжито вираз «в подальшому, комп`ютерна техніка, баки, конвектор до Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_7 не були доставлені», однак конкретної дати заволодіння майном по кожному епізоду обвинувачення не зазначено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2019 року скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000194 відносно ОСОБА_7 повернути до Виноградівського районного суду Закарпатської області на стадію підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

На переконання прокурора, в обвинувальному акті містяться всі дані, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які прокурор вважає встановленими. В свою чергу нерозуміння судом пред`явленого обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки доказування фактичних обставин кримінального провадження не відноситься до стадії підготовчого судового засідання, а відноситься до стадії судового розгляду, в ході якого сторона обвинувачення доводить ті обставини, які викладені в обвинувальному акті шляхом дослідження доказів.

Як зазначає апелянт, в обвинувальному акті допущено технічну помилку, зазначивши представника потерпілого ОСОБА_9 як законного представника потерпілого, в свою чергу, в ході досудового розслідування кримінального провадження Чорнотисівського сільського голову ОСОБА_9 постановою старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 01 березня 2016 року голову залучено до кримінального провадження як представника потерпілого Чорнотисівської сільської ради.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.

Вказаною нормою встановлено процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні та ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то відповідно, формулювання обвинувачення та інші відомості викладається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як убачається зі змісту обвинувального акта, такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, займану посаду слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, твердження про відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, розмір витрат на залучення експерта та розмір заподіяної шкоди (а.с.п.2-14).

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема в тій частині, що в ньому не зазначено, за яких обставин вчинена кожна із дій, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , коли саме обвинувачений отримав можливість розпорядитися товарно-матеріальними цінностями, за яких обставин, в який час та в якому місці надавались незаконні вказівки бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради, в якій формі (усній чи письмовій) надавались вказівки, в чому саме полягала сутність незаконних вказівок, в який час та місці проходив процес заволодіння майном, оскільки на даній стадії кримінального провадження суд не наділений повноваженнями надавати оцінку викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, зокрема дані, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які прокурор вважає встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення у відповідності до ст.291 КПК України.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_7 , будучи службовою особою органів місцевого самоврядування, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, які полягали в протиправному збагаченні за рахунок бюджетних коштів, з метою незаконного обертання на свою користь товарно-матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, заволодів товарно-матеріальними цінностями Чорнотисівської сільської ради на загальну суму 20 637 грн., що підтверджується висновком експерта №9719 від 22 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Таким чином, зі змісту обвинувального акта вбачається, що діями обвинуваченого ОСОБА_7 спричинено матеріальної шкоди Чорнотисівській сільській раді, яка і є потерпілою особою у даному провадженні.

З огляду на це, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відсутність в обвинувальному акті окремої вказівки на те, що Чорнотисівська сільська рада є потерпілою особою у даному кримінальному провадженні не може визнаватися недоліком, який перешкоджає суду призначити судовий розгляд.

Окрім цього, в обвинувальному акті міститься покликання на те, що законним представником потерпілого у кримінальному провадженні є ОСОБА_9 голова Чорнотисівської сільської ради із зазначенням його анкетних відомостей.

Як встановлено апеляційним судом, у ході досудового розслідування кримінального провадження голову Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_9 постановою старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП у Закарпатській області від 01 березня 2016 року залучено до кримінального провадження як представника потерпілого - Чорнотисівської сільської ради.

Таким чином, на переконання колегії суддів апеляційного суду, покликання в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_9 є законним представником, а не представником потерпілої особи - Чорнотисівської сільської ради, є технічною опискою та не є істотним порушення кримінального процесуального закону, про що слушно зазначається прокурором в апеляційній скарзі.

З огляду на вищенаведене, вказані в оскаржуваній ухвалі суду порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України колегія суддів апеляційного суду не вважає істотними, які б перешкодили суду першої інстанції виконати вимоги ст.ст.315, 316 КПК України та провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів не може погодитися з наведеними в ухвалі суду першої інстанції висновками про те, що органом досудового розслідування порушено вимоги ч.2 ст.291 КПК України при складанні обвинувального акта, які б унеможливлювали провести підготовче судове засідання в суді першої інстанції на підставі обвинувального акта, адже вказані неточності можуть бути усунуті прокурором під час подальшого судового розгляду за відповідним процесуальним клопотанням, або суд має можливість самостійно усунути ці порушення на стадії судового провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є слушними та підлягають до задоволення, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.409 КПК України необхідно оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000194 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України, скерувати до Виноградівського районного суду Закарпатської області для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2019 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України, скасувати.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000194 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України, скерувати до Виноградівського районного суду Закарпатської області для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4