Справа № 453/360/20
№ провадження 1-кп/453/71/20
ВИРОК
іменем України

19 травня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000005 від 06.01.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стеблівка, Хустського району Закарпатської області, жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, працює водієм ТОВ «Агро Фонд», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, з середньою освітою, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 06.01.2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «DAF FT XF 105», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «FRUEHAUF FRANCE», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним по автодорозі Київ Чоп у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки в районі 681 км, що в селі Тухолька Сколівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» ), Р.2 п. 2.3 б), д), Р.12 п.п.12.1 14.4 12.9 б) та вимоги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 Р. 34 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю в межах 50-60 км/год, що є перевищенням встановленої швидкості на даній ділянці дороги 40 км/год, відповідно до дорожнього знаку 3.29 ПДР України та, вибираючи при виконанні маневру повороту праворуч таку траєкторію, яка повторювала б конфігурацію заокруглення і забезпечувала б рух автопоїзда у складі сідлового тягача «DAF FT ХT 105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «FRUEHAUF FRANCE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без втрати поперечної стійкості, не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до втрати керованості автопоїздом, як наслідок, без причин технічного характеру, до пересікання осьової суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР України та виїзду на смугу зустрічного руху та зіткнення із автомобілем «FORD ESCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , які рухались у цій смузі йому назустріч в напрямку до м. Чоп. У результаті порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України водієві автомобіля «FORD ESCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи від 03.02.2020 року № 2, заподіяні травми, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання смерті; пасажир автомобіля «FORD ESCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи від 20.02.2020 року № 22, отримала травми, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_5 , заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснив, що дійсно 06.01.2020 року, приблизно о 16:00 год., керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача «DAF FT XF 105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «FRUEHAUF FRANCE», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним зі швидкістю 60 км/год. по автодорозі Київ Чоп у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки в районі 681 км, що в селі Тухолька Сколівського району Львівської області, не вжив всіх можливих заходів, не навмисно допустив порушення вимог ПДР України внаслідок самовпевненості, створив своїми діями небезпеку для руху та аварійну обстановку водію автомобіля «FORD ESCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , які рухались по смузі свого руху, внаслідок чого відбулося зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому водію автомобіля «FORD ESCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , заподіяні тілесні ушкодження, що спричинили смерть, а пасажиру цього ж автомобіля ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу, як вбачається із заяв потерпілих від 06.04.2020 року та від 10.04.2020 року, не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Відтак, суд визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які полягають у порушенні правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть одного із потерпілих, органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення та обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає те, що він активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, повністю відшкодував моральну шкоду потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , позитивно характеризується за місцем постійного проживання та праці, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Бродівським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області вбачається, що ОСОБА_4 проживає в с. Смільне, Бродівського району Львівської області, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, працює водієм ТОВ «Агро Фонд» та здобув середню освіту. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінені як низькі. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_4 , який у відповідності до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, повністю відшкодував моральну шкоду потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , позитивно характеризується за місцем постійного проживання та праці, має міцні соціальні зв`язки, активну життєву позицію, є учасником бойових дій, досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості та форми вини вчиненого кримінального правопорушення, яке є необережним та відповідно до частини 4 статті 12 КК України тяжким злочином, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілих, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначення саме такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.01.2020 року.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

За правилами ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376 КПК України суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.01.2020 року у справі № 461/83/20 (провадження № 1-кс/461/128/20, № 1-кс/461/129/20, № 1-кс/461/130/20), скасувати.

Речові докази:

автомобіль «FORD ESCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_4 ,-повернути власнику, ОСОБА_6 ;

автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF FT XF 105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «FRUEHAUF FRANCE», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику, ТзОВ «АГРО ФОНД»;

- CD-диск із відеозаписом механізму розвитку вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 91 від 19.02.2020 року в сумі 3 268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень, 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 212/906/907 від 18.02.2020 року в сумі 2 451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна) гривня, 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 213/912/913 від 18.02.2020 року в сумі 2 451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна) гривня, 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 211 від 24.02.2020 року в сумі 6 537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень, 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення комплексної судової відео-технічної та автотехнічної експертизи від № 984/985 від 26.02.2020 року в сумі 5 720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень, 40 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1