Справа № 367/1977/20
Провадження №1-в/367/163/2020
УХВАЛА
Іменем України
09 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Бучанська
виправна колонія № 85» ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбуття покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене покарання.
Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
В судовому засіданні представник ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, вважає клопотання таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджено вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" від 28 вересня 1973 року N 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27.03.2020 року було призначено проведення медичного огляду засудженого лікарсько-консультативною комісією та надати суду висновок про наявність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.
Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 07.04.2020 року, заключний діагноз засудженого ОСОБА_6 : ураження тристулкового клапану при хворобах, класифікованих в інших рубриках, інфекційний ендокардит з ураженням тристулкового клапану, виражена тристулкова недостатність, пролапс ми трального клапану з ми тральною недостатністю, СН ІІ-А, психічні та поведінкові розлади внаслідок наркотичної залежності, абстинент ний синдром.
Так, встановлений діагноз не підпадає під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767.
Відповідно до положень ст. 84 КК України, суд, при вирішенні питання про звільнення особи, яка захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбувати покарання, враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" від 28 вересня 1973 року N 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Таким чином, враховуючи зібрані по справі докази, зокрема висновок ЛКК, в якому встановлено факт відсутності у засудженого хвороб, які входять до «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», характер захворювання, суд вважає, що ОСОБА_6 не підлягає до звільнення від покарання, як такий що захворів на тяжку хворобу, оскільки його хвороба не входить до Переліку захворювань, а звільнення від відбування покарання особи, яка захворіла на інше тяжке захворювання, є правом, а не обов`язком суду.
Керуючись ст. 84 КК України, ст. 376, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали буде складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 10 червня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1