Справа № 953/1546/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004956 від 28.10.2019 року за обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Олександрівка, Золочівського району, Харківської області, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, не судимої, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 17.02.2017 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, заздалегідь отримавши від невстановленої особи підроблену довідку про доходи про те, що остання, нібито працює в ПрАТ «УКпостач» на посаді комірника з 05.06.2013 року при цьому ОСОБА_4 усвідомлювала, що ніколи не працювала у вказаному підприємстві та маючи злочинний умисел на використання отриманого завідомо неправдивого документа, з метою подальшого надання завідомо неправдивої інформації до ПАТ «Ідея Банк», за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, 1, з метою отримання кредиту. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа (довідки про доходи), усвідомлюючи неправомірність своїх дій, того ж дня пред`явила довідку про доходи співробітнику ПАТ «Ідея Банк» ОСОБА_6 , як достовірну та реальну, в результаті чого отримала кредит по кредитному договору №270.205.72586 на суму 77 000 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 222 КК України, тобто шахрайство з фінансовими ресурсами.

Захисник обвинуваченої заявив клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0004956 від 28.10.2019 року за обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 222 КК України. Посилається на те, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності та допитаною в якості підозрюваної, ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй діянні, передбаченому ч.1 ст. 222 КК України, визнала повністю. Зазначену підроблену довідку про доходи вона надала навмисно, оскільки на той час вкрай потребувала грошових коштів у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалась. Санкція статті за скоєний нею злочин передбачає покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто вчинене нею кримінальне правопорушення є злочином невеликою тяжкості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України та згідно з п. 1 ч.2 ст.284 КПК України, суд звільняє обвинувачену від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриває за підставою, передбачено п.1 ч.1 ст.49 КК України, тобто особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

В підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання свого захисника про звільнення її від кримінальної відповідності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження. Вона до кримінальної відповідальності за інші злочини не притягалася. Вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 222 КК України визнала в повному обсязі.

Прокурор проти клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідності з вказаних підстав - не заперечував, оскільки наявні підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, враховуючи, що обвинувачена не вчиняла інші злочини та не ухилялася від слідства та суду, тому строк давності не переривався та не зупинявся.

Суд, вислухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, за умови, що обвинувачений не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності.

Якщо кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом, а сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч.4 ст. 286 КПК України).

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст. 49 КК України строків давності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно зі ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено 17.02.2017 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З часу вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 на час розгляду цього клопотання, минуло 3 роки.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно з довідкою про судимість особи, ОСОБА_4 новий злочин не вчиняла, таким чином перебіг давності щодо вчиненого інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, не переривається.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Відомості та докази щодо ухилення ОСОБА_4 від досудового слідства або суду - відсутні.

Наслідки звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження на цій підставі обвинуваченій роз`яснені, роз`яснено, що кримінальне провадження відносно неї закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачена погоджується на звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Таким чином, наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 222 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК, а кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю.

Також суд враховує, що положення зазначеної статті кримінального закону носить імперативний характер, а тому закриття справи з цих підстав, при наявності відповідних умов і клопотання обвинуваченої є обов`язком суду та безумовною підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. Сплив імперативно встановлених кримінальним законом строків припиняє наявні між державою і обвинуваченою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Враховуючи, що обвинувальний вирок відносно обвинуваченої не ухвалювався, то підстави для стягнення з обвинуваченої на користь Держави витрати за проведення технічної експертизи документів у сумі 1430, 00 грн. відсутні.

На підставі ст.ст. 284, 314 КПК України, 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у кримінальному провадженні №0004956 від 28.10.2019 року, з підстав передбачених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0004956 від 28.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий