ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3307/19
Провадження № 1-кп/636/63/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурорів Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0000900, внесене від 09.07.2019 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, незасудженого, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресом АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -
в с т а н о в и в:
20.06.2019 приблизно об 11.00 год., ОСОБА_5 знаходився в квартирі АДРЕСА_3 у раніше знайомої ОСОБА_6 , якій 19.02.2018 за його рекомендацією виконавцем, а саме ФОП « ОСОБА_7 » були встановлені вікна з металопрофілю, про що оформлений споживчий кредит АТ «Акцент-банк» з подальшим його погашенням та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , на якій був встановлений кредитний ліміт на загальну суму 6000 грн. Надалі, ОСОБА_5 під приводом погашення кредиту за раніше встановлені вікна з металопрофілю у квартирі потерпілої за вищевказаною адресою, діючи умисно, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом обману, поєднаного із зловживанням довірою, попросив у ОСОБА_6 кредитну картку № НОМЕР_1 , паспорт на її ім`я та мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінка представнику ФОП « ОСОБА_7 » для повернення потерпілій грошових коштів по споживчому кредиту АТ «Акцент-Банк» у розмірі 35 відсотків, сповістивши заздалегідь неправдиву інформацію. На що потерпіла, не підозрюючи про злочинні наміри та виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_5 , добровільно передала останньому вказані речі. У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у мобільному телефоні потерпілої побачив пін-код кредитної картки і непомітно для останньої підмінив кредитну картку № НОМЕР_1 АТ «Акцент-Банк» на аналогічну кредитну картку АТ «Акцент-Банк» та, повернувши її з іншими речами, повідомив останній, що протягом години на кредитну картку АТ «Акцент-Банк» будуть перераховані грошові кошти за рахунок погашення споживчого кредиту.

Таким чином, ОСОБА_5 у вказаний вище період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для заволодіння шахрайським шляхом офіційним документом - банківською кредитною карткою № НОМЕР_1 , АТ «Акцент-Банк», яка належить ОСОБА_6 , для подальшого використання з метою зняття грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку останньої, після чого з місця скоєння злочину зник.

Після чого, ОСОБА_5 обернув офіційний документ на свою користь, тим самим довівши злочин до кінця.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у заволодінні офіційним документом, шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, 20.06.2019 в період часу з 13.41 год. до 13.45 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату АТ «ПриватБанк», що розташований за адресом: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Жадановського, № 5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, скориставшись банківською кредитною карткою «Акценк-банк» № НОМЕР_1 , якою останній заздалегідь заволодів, що належить ОСОБА_6 , зняв, тобто таємно викрав з рахунку потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6000 грн.

Після цього, ОСОБА_8 , обернувши на свою користь викрадені грошові кошти, з місця вчинення злочину зник та витратив їх на власну користь.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, 21.06.2019, приблизно о 13.30 год., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , у раніше знайомої потерпілої ОСОБА_9 , якій в лютому 2018 року за його рекомендацією виконавцем, а саме ФОП « ОСОБА_7 », були встановлені вікна з металопрофілю, про що оформлений споживчий кредит АТ «Акцент-банк» з подальшим його погашенням та видано кредитну картку № НОМЕР_2 , на якій був встановлений кредитний ліміт на загальну суму 6000 грн. Надалі, ОСОБА_5 під приводом погашення кредиту за раніше встановлені вікна з метало профілю у квартирі потерпілої за вище вказаною адресою, діючи умисно, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом обману, поєднаного із зловживанням довірою, попросив у ОСОБА_9 кредитну картку № НОМЕР_2 , паспорт на її ім`я та мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінка представнику ФОП « ОСОБА_7 » для повернення потерпілій грошових коштів по споживчому кредиту АТ «Акцент-банк» у розмірі 35 відсотків, сповістивши заздалегідь неправдиву інформацію. На що потерпіла, не підозрюючи про злочинні наміри та, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_5 , добровільно передала останньому вказані речі. У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , у документах потерпілої побачив пін-код кредитної картки і непомітно для останньої підмінив кредитну картку № НОМЕР_2 АТ «Акцент-Банк» на аналогічну кредитну картку № НОМЕР_1 АТ «Акцент-банк», якою раніше шахрайським шляхом заволодів у ОСОБА_6 та повернувши її з іншими речами, повідомив останній, що протягом години на кредитну картку АТ «Акцент-банк» будуть перераховані грошові кошти за рахунок погашення споживчого кредиту.

Таким чином, ОСОБА_5 у вказаний вище період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне для заволодіння шахрайським шляхом офіційним документом - банківською кредитною карткою № НОМЕР_2 АТ «Акцент-Банк», яка належить ОСОБА_10 , для подальшого використання з метою зняття грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку останньої, після чого з місця скоєння злочину зник.

Після чого, ОСОБА_5 обернув офіційний документ на свою користь, тим самим довів злочин до кінця.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у заволодінні офіційним документом, шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього, ОСОБА_5 21.06.2019, бажаючи вчинити викрадення грошових коштів потерпілої ОСОБА_9 , передав банківську кредитну картку № НОМЕР_2 АТ «Акцент-Банк» і повідомив пін-код від неї своєму знайомому ОСОБА_11 , запевнивши його, що дана картка належить йому, а останній, не усвідомлюючи, що банківська картка належить не ОСОБА_5 , в період часу з 15.01 до 15.05 з банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресом: Харківська область м. Чугуїв, вул. Жадановського, 6-А, зняв з вказаної банківської картки грошові кошти в сумі 6000 грн., які передав ОСОБА_5 , таким чином, останній реалізував свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів.?

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадені грошові кошти, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 6000 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочинів, пояснивши суду, що у потерпілих вставляв вікна, і в процесі в нього виник план на скоєння вищевказаного, який він і довів до кінця.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін, згідно за ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 152-10072019/63091 від 11.07.2019, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_5 раніше не засуджений (а.с. 41);

- інформаційної довідки Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 29.07.2019., відповідно до якої ОСОБА_5 за місцем проживання зарекомендував себе задовільно, скарг від сусідів та родичів не надходило, в порушеннях громадського порядку помічений не був (а.с. 45);

- атестату про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_3 , який виданий 23.06.2017 ОСОБА_5 , про те, що він здобув середню освіту в 2017 році у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 40 Харківської міської ради Харківської області (а.с. 46) ;

- довідки Харківського психоневрологічного диспансеру № 4360 від 24.07.2019, згідно якої ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався (а.с. 47);

- довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» № 5043 від 24.07.2019, згідно якої ОСОБА_5 на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 48).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, а також, заволодінні офіційним документом, шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 185 і ч. 1 ст.357 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь скоєних злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до наступних категорій: за ч. 1 ст. 185 КК України - злочин середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 185 КК України злочин середньої тяжкості, за ч. 1 ст. 357 КК України - злочин невеликої тяжкості; конкретні обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше незасуджений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини та погашення матеріальних збитків потерпілим під час розгляду кримінального провадження судом. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєних злочинів, і вважає, що виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 і ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
за ч. 1 ст. 357 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя