Справа № 161/675/20
Провадження № 1-кп/161/423/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004552 від 28 листопада 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стаївка, Сокальського району Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, розлученого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці, 11 січня 2019 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 28 листопада 2019 року, близько 02 год., знаходячись в приміщенні залізничного вокзалу, що по вул. Привокзальний майдан,1 у м. Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, відкрито викрав із внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 , грошові кошти у суму 750 грн., чим спричинив останньому майнову шкоду на вищевказану суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин справи, місця і часу, суми грошових коштів, якими заволодів у потерпілого та його способу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 28 листопада 2019 року, в нічну пору доби, перебуваючи у приміщенні залізничного вокзалу у м. Луцьку, відкрито викрав із кишені куртки ОСОБА_6 , грошові кошти на суму 750 грн., при цьому, погрожував йому насильством. У вчиненому щиро розкаювався, просив суворо не карати та вибачення у потерпілого.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, зокрема, спосіб заволодіння ним грошовими коштами, належними потерпілому, його молодий вік, інформацію про стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вчинення нового злочину через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, відомості про те, що шкода потерпілому не відшкодована, а також думку самого потерпілого, який у поданій до суду письмовій заяві просив призначити обвинуваченому не суворе покарання.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі, яке неможливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
При цьому, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 28 листопада 2019 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1