696/344/17
1-кп/703/352/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Олялино Кам`янського району Черкаської області, офіційно не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, утриманців не має, вважається несудимим відповідно до ст.89 КК України, тримається під вартою у ДП «Черкаське СІЗО» з 14.01.2017 року
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_5 , 11 січня 2017 року близько 16 годин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав численних ударів руками та ногами в обличчя та по голові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останній черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки півкуль мозку, крововиливи в м`які тканини голови, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
12.01.2017 року ОСОБА_9 із вищеописаними тілесними ушкодженнями була госпіталізована до Кам`янської ЦРЛ, а 13.01.2017р. до Черкаської обласної лікарні, 05.02.2017 року від отриманих тілесних ушкоджень померла.
Судом дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, поводив себе зверхньо, запитань свідкам майже не задавав, вказував, що під час перебування Магльованої у будинку, тілесних ушкоджень їй не завдавав та повідомив, що у той день вона була вже зі слідами тілесних ушкоджень на голові, так як сиділа за столом у шапці, вказувала, що у неї боліла голова. Також вказував, що вживала алкогольні напої та падала з лежанки навзніч лицем вниз.
Не зважаючи на невизнання вини обвинувачення, його вина у пред`явленому обвинуваченні підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
- показами свідка ОСОБА_10 , яка вказала суду, що Магльовану знає досить давно. З обвинуваченим проживає разом однією родиною близько року. Стосовно обставин справи повідомила, що 11 чи 12 січня, точної дати не пам`ятає, 2017 року, вранці, вона посварилася з ОСОБА_12 . Вийшла з будинку, зустріла ОСОБА_13 , вони пішли разом, купили пляшку горілки та повернулися до неї, свідка, додому. Сиділи, говорили, вона розповідала ОСОБА_14 про своє життя, яке в неї було не легким та при цьому просила ОСОБА_14 , що коли повернеться ОСОБА_15 , не критикувати його, тому що він надто реагує на критику, може нагрубити. Потім прийшов ОСОБА_15 , побачив, що вони з ОСОБА_14 сидять, приніс ще пляшку горілки та привів якогось хлопця. За столом, коли вони сиділи, розпочався конфлікт, оскільки хлопець, з яким прийшов ОСОБА_16 , почав некультурно приділяти увагу ОСОБА_14 , обіймати її. Вона, свідок, зробила йому зауваження. Потім між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , хлопцем з яким ОСОБА_16 прийшов, виникла сварка. ОСОБА_14 в цей час почала грубити, виражатися нецензурною лайкою. ОСОБА_16 почав бити ОСОБА_18 , а потім ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_15 підпалив ОСОБА_18 , вона, свідок, намагалася втрутитися та відтягти ОСОБА_15 , однак він бив і її, і ОСОБА_14 , яка прижималася до лежанки. Вона, свідок, на певні долі секунд, від ударів ОСОБА_15 , втрачала свідомість. Потім, вибігла з будинку, де була близько 30 хвилин, не пам`ятає, знає лише що бігла до центру міста кликати на допомогу. Під містком зустріла ОСОБА_19 з його товаришем та попросила допомоги. Коли вони зайшли до будинку, вона підійшла до ОСОБА_20 , яка лежала у куті кімнати. Віка попросила не чіпати її та відвести додому, від виклику швидкої відмовилася, сказала, що не хоче щоб про це хтось знав. Вважає, що ОСОБА_16 її залякав, оскільки ОСОБА_21 говорила, що не знає ні його, ні її, що вона ні про що нікому не скаже. Потім вони з ОСОБА_15 (чоловіком якого ОСОБА_22 зустріла та попросила про допомогу) підняли ОСОБА_23 та відвели додому, вона сказала, що швидкої не потрібно. Коли повернулися назад, ОСОБА_24 вже було, вийшов ОСОБА_16 та почав її наздоганяти, вона змушена була втікати та ночувала того дня у своєї хрещеної, оскільки боялася за своє життя. Наступного дня, друзі повідомили, що ОСОБА_15 її розшукує, тому вона змушена була виїхати з міста. Повернулася уже коли ОСОБА_16 затримали, а її викликали до поліції. Вказала, що того дня бачила у Магльованої тілесні ушкодження. Віка говорила, що у неї виникла сварка з ОСОБА_25 (близьким другом ОСОБА_14 ) вказала, що між ними таке буває, вона могла випити та почати грубити. Віка говорила, що ОСОБА_25 її штовхнув та вона вдарилася головою об лутку дверей. Це пошкодження було в неї на лобі, однак воно уже заживало. Коли її було завдано пошкодження вона не говорила. Вказувала лише що у неї болить та паморочиться голова. Зазначила, що коли ОСОБА_16 наносив удари вона була присутня. Він бив ОСОБА_14 коліном, стопою ноги, руками, потім вони мирилися, ішли випивали спиртні напої та продовжували сваритися. Скільки ударів ОСОБА_16 наносив ногами вона не пам`ятає, коли вона втекла з будинку то конфлікт продовжувався. В будинку її не було близько 1-1,5 год. Коли вона повернулася разом з ОСОБА_15 та його товаришем, ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 ) сидів на стільці, а ОСОБА_14 лежала у куті біля вікна, у неї не було видно очей, вона навіть спорожнилася. Коли вона, свідок, втікала з будинку у ОСОБА_14 з розсічення, що було на лобі, уже текла кров. Вказала, що ОСОБА_28 не бив, він навіть не міг сказати слова, ОСОБА_16 облив його спиртним та підпалив. ОСОБА_14 вона відвела додому з ОСОБА_15 , якого покликала на допомогу. Наступного дня, вранці о 8 чи 9, вона пішла до ОСОБА_14 , бачила, одне око у неї зовсім не було видне, вона її просила не пити алкоголь та викликати швидку, на що ОСОБА_21 відмовилася. Потім вона, свідок, пішла до аптеки, щоб купити ОСОБА_14 мазь, однак її по дорозі повідомили, що ОСОБА_16 її розшукує та що він дуже злий. Крім того, свідок вказала, що ОСОБА_29 , в той час випивала спиртні напої і при цьому, могла конфліктувати з чоловіками. Вони з ОСОБА_14 купили в магазині 0,5 літра горілки, ОСОБА_16 ж приніс літр чи два. Того дня ОСОБА_14 вживала спиртне, однак нічого не їла. Чи вживав алкоголь ОСОБА_16 вона не пам`ятає. Вказала також, що події відбувалися в кімнаті біля лежанки, біля каміну. ОСОБА_16 відтягував ОСОБА_14 за волосся до вікна та бив її там, хапав за волосся та бив кулаками, ногою з коліна бив в лице, стопою в ребра. Точну кількість ударів вона вказати не може. Зазначила, що коли він бив її правою долонею по лівій стороні обличчя вона сиділа біля каміна, присідала, можливо, могла вдаритися об залізо з каміна. Коли вона, свідок, вбігла, ОСОБА_14 закривалася та просила не бити її, просила вибачення за те, що обізвала ОСОБА_16 нецензурною лайкою. ОСОБА_14 була при свідомості. Вважає, що ОСОБА_30 бив тому, що він обіймав ОСОБА_14 . Коли вона, свідок, захищалася за ОСОБА_14 , ОСОБА_16 її відштовхнув, і в цей час вона вдарилася об стінку, тоді і втрачала свідомість. Того дня ОСОБА_16 був одягнений у бушлат, штани спортивні темно синього кольору та зимові кросівки також темного кольору, в будинку він був у взутті. Коли наступного дня вона прийшла до ОСОБА_14 з нею в будинку нікого не було, чи чекала вона на когось сказати не може.

Вказаний свідок було додатково допитана за клопотанням сторін судового розгляду та повідомила, що коли вона зустрілася з ОСОБА_31 у неї на голові була рана, яку вона показувала під шапкою, рана була не загоєна. Магльована говорила, що посварилася із співмешканцем, він її вдарив об лутку. Рана на лобі була як поріз, опухла, розміром більше 5 см. Магльована говорила, що в неї крутиться голова та її нудило. Чи говорила ОСОБА_21 коли їй нанесли рану вона, свідок, не пам`ятає. Біля рубця була гуля, сліду від синця під оком вона, свідок, не бачила. Магльована говорила що її побив співмешканець ОСОБА_32 , прізвища його вона, свідок, не знає.

Також щодо обставин огляду її будинку, вказала, що вона була дійсно присутня під час його проведення. У будинку було вилучено обрізки двох килимів, один зелений другий коричневий, червона куртка її брата, темно сині теплі штани та обрізану пляшку. Куртку, яка належала її брату, ОСОБА_15 надягав коли ходив в будинку.

Під час допиту, стороною обвинувачення, були пред`явлені свідку до впізнання вилучені під час огляду будинку штани.

Свідок вказала, що показані прокурором чорні штани належать її батькові, зазначила, що ОСОБА_16 їх вдягав в будинку. Чи був ОСОБА_16 у вказаних штанях під час конфлікту не пам`ятає.

Вказала, що речові докази складали при ній та свідках у пакети із застібками на яких вони ставили підписи.

Також прокурором було пред`явлено свідку до впізнання дві вилучені під час огляду місця події хустки, білого та червоного кольорів, на яких малися плями бурого кольору.

Свідок вказала, що хустка червоного кольору належить її бабі. Вона бачила червону хустку, яка була в крові, хоча перед цим лежала в шафі разом з іншими речами, хустку ніхто ніколи не носив. Стосовно білої хустки, зазначила що вона належить їй, чи вилучали її під час огляду місця події вона не пам`ятає. Так само, як і не пам`ятає, чи вилучалася під час огляду місця події пред`явлена прокурор до впізнання наволочка на подушку.

-показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив суду, що 12-13 січня 2017 року він зустрівся з ОСОБА_16 в м. Кам`янка, біля центру зайнятості. Раніше його не знав та знайомий з ним не був. ОСОБА_16 запросив його піти до нього додому. Спочатку він відмовлявся, потім погодився, вони зайшли до магазину «Люкс», він, свідок, купив пляшку горілки, після чого вони попрямували до ОСОБА_16 додому по вул. Борисової в м. Кам`янка. В будинку було дві жінки, яких він теж не знає, хто вони такі не запитував. Жінки готували на стіл їжу, а вони з ОСОБА_15 вживали алкоголь. Жінки також вживали спиртні напої. Коли вони прийшли, то жінки в стані алкогольного сп`яніння не були. Приблизно через 30 хв. між ним та ОСОБА_15 виникла словесна сутичка, внаслідок чого вона виникла не пам`ятає, однак бійка розпочалася зі сторони ОСОБА_15 . Він дав йому ляпас, що було далі не пам`ятає. Вказав, що давав йому здачу, підставляв руки, щоб менше було ударів. Скільки було ударів вказати не може, жінки намагалися їх розборонити, розтягували хвилин 10-15. Протягом цього часу йому було завдано удари по обличчю рукою. До початку бійки випили пляшку горілки, більше за спиртним не ходили. Бійка закінчилася під вечір. О котрій годині прийшли до будинку ОСОБА_16 не пам`ятає. В будинку був близько 3-4 годин. Внаслідок бійки йому було розбито губу, голову, спалений живіт та обпечене тіло в області ребер, вказав, що можливо обпалив себе сам. Зазначив, що втрачав свідомість. Що горить одяг він не відчував та що було далі не пам`ятає. Зазначив, що прийшов до тями коли стояв на вулиці з невідомими йому чоловіками, на вулиці було вже темно. Крім них на вулиці була одна жінка, де була інша не пам`ятає. Тілесних ушкоджень у жінок він не бачив та чи спричиняв їх ОСОБА_16 жінкам також не бачив. На рахунок зміни своїх показів вказав, що не пам`ятає про що говорив на досудовому слідстві оскільки пройшов значний час.

-показами свідка ОСОБА_33 , який повідомив суду, що дати події він не пам`ятає, він разом з товаришем, прогулюючись по м. Кам`янка, зустріли Олю. Вона була збентежена та злякана та попросила про допомогу. Коли вони прийшли до неї додому, по вул. Борисової, та зайшли у будинок, він побачив, що на полу лежить жінка, її ноги підкошені. ОСОБА_16 сидів біля якогось невідомого йому хлопця, у якого було розбите лице. Вони з ОСОБА_34 підвели ОСОБА_14 , щоб відвести її додому. Коли вони з товаришем зустріли ОСОБА_35 вона говорила незрозуміло, вказувала що вдома когось б`ють. У ОСОБА_14 було побите лице, на ньому були синці припухлості, кров`яні рани були і на лиці і на руках, також щось було з ногою, вона була вся мокра та від неї неприємно пахло. ОСОБА_14 була при свідомості та сказала, що її побив ОСОБА_15 . Відвели ОСОБА_14 до її будинку близько 400-500 м. від будинку ОСОБА_22 , вона сказала, що буде лягати спати. Одягнена була у джинсах, светрі, без куртки. Вказав, що саму бійку він не бачив, підпалу також. Про підпал йому сказала ОСОБА_36 . Коли він зайшов до будинку, то бачив кров на стінах, в кімнаті біля вікна, на килимі та в тому місці де лежала ОСОБА_14 . Вказав, що у хлопця, який сидів біля ОСОБА_16 були великі гематоми. Сам же ОСОБА_16 перебував у стані алкогольного сп`яніння, постійно хапав хлопця, який сидів біля нього та садив його на стілець, агресії не проявляв. Після того, як вони з ОСОБА_34 відвели ОСОБА_14 додому, до будинку ОСОБА_22 він не повертався, товариш також пішов відразу.

-показами свідка ОСОБА_37 , який повідомив суду, що він разом з ОСОБА_38 та покійним ОСОБА_39 , точної дати події не пам`ятає, однак це було в 2017 році, зібралися піти до ОСОБА_20 , яка проживала по вул. Л.Борисової, купити картоплі. Про купівлю картоплі з ОСОБА_40 домовлялася ОСОБА_41 , десь днів за 3-4 перед їх приходом. Коли вони прийшли, то ОСОБА_21 була в синяках, на голові здорова гематома, біля ока синець, крім того, вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Хто наніс їй ушкодження не сказала. В будинку було прибрано. Вони сиділи та розмовляли, ОСОБА_42 говорила, що в неї болить голова, сказала що її побили десь 2 дні назад, хто побив не говорила. В будинку у ОСОБА_14 вони були близько 2 годин. В чому була вдягнена ОСОБА_14 він не пам`ятає, вказав, що на ній були чорні штани. Під час розмови ОСОБА_21 погано себе почувала, їй стало зле, вона сказала що буде відпочивати.

Під час показів свідка ОСОБА_37 прокурором було зачитано протокол його допиту на досудовому слідстві, під час якого свідок вказував, що коли вони приїхали на таксі до Магльованої, близько 16 год. 30 хв., побачили що ОСОБА_21 побита, у неї були сині вуха, синці на руках, під очима. Вказав, що він, свідок пішов за спиртним. На запитання, що з нею, ОСОБА_14 , трапилося, пояснила, що її побив співмешканець подруги, та що він проживає недалеко від неї. Потім вони сиділи випивали, у ОСОБА_20 почала текти кров із носа, вона пішла та лягла. Свідок також вказав, що він виходив з будинку та коли повернувся, бачив, що ОСОБА_14 лежала на боку, у неї була знята спідня білизна. Вказував також, що ОСОБА_43 хотів з нею познайомитися.

Однак, свідок заперечив процитовані прокурором покази та вказав, що алкогольних напоїв вони не вживали, про те, що потерпіла говорила, хто їй наніс тілесні ушкодження заперечив. Зазначив, що швидку викликав ОСОБА_44 .. По приїзду швидкої вони в будинок не заходили. Лише побачили, що швидка приїхала та пішли разом звідти додому. Біля будинку Магльованої нікого не бачили.

-показами свідка ОСОБА_45 , яка повідомила суду, що знала ОСОБА_13 близько одного тижня, вона була репетитором англійської мови в її дитини. Через декілька днів, після 7 числа, точної години вона не пам`ятає, можливо близько 16 години, вона разом з ОСОБА_39 та ОСОБА_46 приїхали до ОСОБА_14 додому, щоб купити у неї картоплю. Коли приїхали то побачили, що ОСОБА_14 побита, та перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на ногах у неї була кров. Від виклику швидкої відмовилася, не хотіла щоб про це знали батьки. Деякий час вони побули у ОСОБА_14 , попили чай, ОСОБА_44 та ОСОБА_47 пили пиво, чи пила пиво ОСОБА_14 вона не знає. На лобі у ОСОБА_14 була подряпина, стосовно неї вона нічого не говорила, на лиці були синяки. При них вона свідомість не втрачала, однак говорила, що почуває себе не добре, вмилася та пішла прилягти. Де вживала спиртні напої не говорила. Коли вони з ОСОБА_39 та ОСОБА_46 пішли, вона, свідок, вирішила викликати швидку допомогу. Вказала, що на столі в будинку вони не прибирали та двері за ними ОСОБА_14 не зачиняла.

-показами свідка ОСОБА_48 , який повідомив суду, що знайомий з ОСОБА_31 близько 3 років. 17-18 січня 2017 року, точної дати не пам`ятає, він ішов до Магльованої в гості, це було близько 21 години. Почув, що позаду їде швидка допомога, яка зупинилася біля будинку Магльованої. Вони з лікарем швидкої зайшли до хати, Магльована лежала на дивані, побита, лице було опухле, на лобі подряпина. Перед цими подіями він її бачив днів за 2-3, ніяких тілесних ушкоджень на ній не було. Потім він допоміг перенести ОСОБА_23 до швидкої допомоги, вона була без свідомості. Звідки в неї з`явилися тілесні ушкодження йому не відомо. Вказав, що вона лежала на спині, до половини була вкрита ковдрою, лежала у дальній кімнаті. На столі було чисто, залишків алкоголю не було, цей будинок вона винаймала. Зазначив, що лікар швидкої надавав їй допомогу, робив укол, однак вона до свідомості не приходила. Перенесли її до швидкої разом з одіялом, яким вона була прикрита, тому, чи була на ній білизна не бачив. Вказав, що ОСОБА_42 працювала вчителькою, алкогольними напоями не зловживала, чи були у неї тісні відносини з ОСОБА_16 не знає. Самого ж обвинуваченого знає з 1993 року.

-показами свідка ОСОБА_49 , яка перебував з померлою у дружніх відносинах. Під час допиту повідомив суду, що останній раз бачив Віту 3-4 числа. 12 чи 13 січня, в першій половині дня, вона зателефонувала до нього та сказала, що в неї сильно побите лице, вона не може вийти. Хто наніс їй тілесні ушкодження та за яких обставин це сталося не говорила.

Під час допиту свідка прокурор цитував покази надані ним на досудовому слідстві та під час дачі яких свідок вказував, що ОСОБА_42 до нього телефонувала, зазначала, що разом з ОСОБА_22 вживали алкогольні напої та коли прийшов до будинку ОСОБА_16 то завдав їй та ОСОБА_22 тілесних ушкоджень.

Свідок вказав, що, напевне, надавав такі покази.

Приїхати до Магльованої не міг, оскільки працював, здійснював перевезення людей. Зазначив, що не був присутній коли Магльовану забирала швидка допомога, лише бачив швидку, коли проїжджав повз її будинок, зателефонував до її двоюрідної сестри та повідомив про це. Про побиття йому повідомив ОСОБА_50 , увечері, коли вони зустрілися. Зазначив, що у них з Магльованою були тісні відносини, спілкувалися з нею по телефону кожного дня, конфліктних ситуацій та бійок між ними не виникало, тілесних ушкоджень на ній він не бачив. Вказував, що Магльована проживала одна, в бійках її ніколи не помічав, спиртними напоями вона не зловживала.

Під час допиту свідка ОСОБА_49 стороною захисту був проведений одночасний допит свідка ОСОБА_50 , оскільки свідок ОСОБА_49 , під час дачі показів стверджує, що саме від ОСОБА_50 він дізнався, що Магльовану побив ОСОБА_16 .

Однак, свідок ОСОБА_50 стверджував, що повідомляв ОСОБА_51 лише про те, що Магльована побита та її відвезли до лікарні.

В подальшому, свідок ОСОБА_49 вказав, що можливо про те, що Магльовану побив ОСОБА_16 , йому говорила вона сама, однак він не пам`ятає. Зазначив також, що з ОСОБА_31 не проживав разом та ніякої фізичної сили до неї не застосовував.

-показами свідка ОСОБА_52 , який пояснив суду, що після новорічних свят 2017 року, увечері, він, був викликаний, як лікар швидкої допомоги, до будинку по вул. Л.Борисовї в м. Кам`янка. Коли вони швидкою допомогою під`їхали до вказаного будинку, здалеку побачили, що біля двору стоїть чоловік. Вони зупинилися, запитали чи правильно прибули на виклик, на що чоловік сказав, що не знає, однак запропонував піти та подивитися. Коли вони зайшли в будинок у спальній кімнаті лежала пацієнтка без свідомості, її ніс та лице були побиті, під очима синці. Від пацієнтки відчувався запах алкоголю, такий же запах був і в кімнаті. На надану допомогу пацієнтка не реагувала, вона була в стані глибокої коми. Це могла бути як алкогольна кома так і кома внаслідок черепно-мозкової травми. Вказав, що чоловік, який був біля подвір`я сказав що він знайомий пацієнтки, однак своє ім`я не називав. Всі тілесні ушкодження, які він, лікар, бачив на момент огляду були ним записані. Ушкодження були свіжі, у носі малися свіжі залишки крові, набряки повік і синці, на лобі була рана давніша. На момент огляду на постелі крові не було, залишки крові були лише в носових ходах. Зазначив також, що пацієнтка була вдягнена в тісний светр, нижня частина тулуба була оголена, гамаші стягнуті по щиколотки, також були носки. На одязі крові не було. У будинку, у прихожій кімнаті, стояв накритий стіл, на ньому залишки продуктів, однак безладу не було. Лице пацієнтки було чисте, вимите, на лобі лежало мокре полотенце. Пацієнтка лежала навскоси ліжка, руки та ноги були випрямлені, вона була прикрита одіялом. Зазначив також, що в будинку пацієнтки він перебував хвилин 20, потім доправили її швидкою допомогою до Кам`янської районної лікарні в прийомне відділення, де її оглядав черговий лікар. Зазначив, що причиною виклику швидкої було «побиття жінки чоловіком», в діагнозі він, лікар швидкої, написав «кома невідомої етиології». В подальшому він з пацієнткою не зустрічався

-показами свідка ОСОБА_53 , який пояснив суду, що знав ОСОБА_54 . Вона проживала у приватному будинку по АДРЕСА_3 , цей будинок розташований навскоси з його домоволодінням. Того дня Олю бачив після 15 години, коли на запрошення її брата прийшов у їх будинок, щоб дати поради стосовно здійснення ремонту. Він з ними поговорив, та й пішов. Потім декілька днів ОСОБА_22 не було видно. Коли повернулася, просила допомогти їй відчинити хвіртку, однак відкрити хвіртку він їй не зміг допомогти.

Під час допиту прокурор цитував покази надані свідком на досудовому слідстві, стосовно того, що ОСОБА_22 розповідала свідку, що її не було вдома та що вона ночувала у ОСОБА_55 .

Однак свідок вказав, що такої розмови між ними не пам`ятає.

Також в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення було прослухано аудиозапис показів свідків ОСОБА_56 від 15.11.2017 року та ОСОБА_57 від 18.12.2018 року наданих в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_58

-свідок ОСОБА_56 пояснила суду, що вона з ОСОБА_14 перебувала у дружніх стосунках, ОСОБА_14 надавала послуги репетитора її дитині. 11 січня ОСОБА_21 прийшла до неї разом ОСОБА_34 та принесла засушені фрукти. Вони трохи поспілкувалися, ОСОБА_14 говорила, що у неї болить голова та вона зовсім не спала. Потім вони з ОСОБА_34 пішли до магазину та більше до неї не заходили. Вказала, що в обох стан був «на похмілля». Із співмешканцем вона жила добре, говорила, що колись між ними був конфлікт, однак це було ще влітку. В подальшому, у вечері, вона зустріла ОСОБА_14 з ОСОБА_34 у місті, вони курили, ніяких тілесних ушкоджень у Магльованої вона не помічала, побита вона не була, бачила ОСОБА_14 на добре освітленому місці. Потім, вночі близько 23-23 год. 30 хв. її повідомив ОСОБА_50 , що ОСОБА_14 забрала швидка. Щодо неточності в датах зазначила, що в зв`язку з давністю подій таких точно не пам`ятає.

-показами свідка ОСОБА_59 , який повідомив суду, що на прохання ОСОБА_60 , після Різдва у 2017 році, під вечір, він пішов разом з нею та ОСОБА_46 додому до померлої, щоб купити картоплі. Коли вони прийшли ОСОБА_42 запросила їх до хати, вона була побита, одна сторона обличчя була напухла, під оком синяк, гематоми по обличчю. На руках пошкоджень не було. Під час розмови, їй стало погано, вона вмилася та пішла прилягла. Стосовно побиття вона нічого не пояснювала, лише сказала, про якогось чоловіка ОСОБА_25 , що він одружений та це його жінка приревнувала. ОСОБА_61 говорила, що коли вона напередодні бачила ОСОБА_14 , вона побита не була. В Магльованої вони були хвилин 40. Вказав також, що вони з ОСОБА_46 пили пиво, потерпіла з ними не пила, вона уже перебувала у нетверезому стані, говорила, що була в сусіда. Потім, коли вони вийшли, ОСОБА_61 вирішила викликала їй швидку та вони всі разом попрямували по домівках.

-показами свідка ОСОБА_62 , який, пояснив суду, що 11 чи 12 січня він був запрошений працівниками поліції понятим. Йому повідомили, що ОСОБА_63 побив дівчину ОСОБА_64 . Коли він зайшов в будинок де проживала ОСОБА_65 разом із ОСОБА_66 , бачив кров на підлозі на килимі, одежа була в крові, на стінах також була кров. Вказав, що ОСОБА_14 , яку побили, проживала в будинку по АДРЕСА_1 , навпроти його будинку. Левадна проживала разом з ОСОБА_66 близько року. Зазначив, що перед тим, як він був запрошений понятим, до нього приходила Левадна, сказала що ОСОБА_63 б`є дівчину, просила розборонити, однак він відмовився. Чому вона не могла зупинити бійку не пояснила. До цього все було добре. ОСОБА_15 знав, агресивної поведінки за ним не помічав. Вказав, що плями крові в будинку були у кімнаті на килимі, трохи на плиті і на стіні. Крові було не багато, однак вона була і в кімнаті де стояв стіл з їжею. Слідів згорання не бачив. Вказав, що під час огляду вилучався килим, халат і ще якась кофта. Спідньої білизни не бачив, чи вилучалися штани не пам`ятає. Все упаковували в целофанові пакети на липучках, на бирках яких вони з іншим понятим розписувався. Зазначив, що під час огляду місця події була присутня ОСОБА_22 , ОСОБА_16 не було.

Потерпілий ОСОБА_7 - батько ОСОБА_9 повідомив суду, що бачив доньку 10 січня близько 11 години, ніякого запаху алкоголю від неї не відчував, 12 січня вона збиралася приїхати додому. В цей день він до неї телефонував, її голос був хриплий, вона сказала, що знаходиться у сусідки. Близько 20 години вечора, 12 січня, до нього зателефонували з лікарні і сказали, що донька непритомна. Коли вони приїхали, донька лежала під крапельницею, її лице було синє, з вуха текла кров, вона була без свідомості. О 23 годині, того ж дня, її перевезли до лікарні в м. Черкаси. Протягом 24 днів перебування у лікарні вона до свідомості не приходила. Вказав, що коли забирав речі доньки з будинку там було прибрано. Зазначив також, що співмешканця у доньки не було, був у неї близький друг, ОСОБА_67 , з яким вона зустрічалася, про нього нічого поганого не говорила, про тілесні ушкодження не повідомляла. Зазначив, що коли зустрічався з донькою, у неї на лобі бачив подряпину, міліметрів зо три, донька сказала, що її вдарила тріска, коли рубала дрова. Спиртними напоями не зловживала. Під час судових дебатів вказував, що він та дружина втратили доньку, їх онука матір, просив задоволити позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Під час дослідження письмових матеріалів кримінального провадження встановлено наступні факти.

12.01.2017 року о 22:06:59 год. за повідомленням ОСОБА_68 зареєстроване кримінальне провадження № 0000026 за попередньої правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України за фабулою 12.01.2016 р близько 20 год 20 хвл. до приймального відділення Кам`янської ЦРЛ доставлено гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 без свідомості із тілесними ушкодженнями у вигляді саден голови та обличчя. Органом досудового розслідування вказано Кам`янське відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, слідчі: ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , підпис реєстратора - ОСОБА_72 (страший групи) відомості внесено 13.01.2017р. Заявнику та прокурору спрямовані повідомлення про початок досудового розслідування 13.01.2017 р. У цей же день на адресу начальника Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області спрямовано листа за підписом заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про призначення у вказаному кримінлаьномц провадженні группу прокурорів. (а.с.1-6 т.№ 1).
13.01.2017 року відповідно до протоколу огляду місця огляду місця події у приймальному відділенні Кам`янської центральної районної лікарні (Черкаська область, м.Кам`янка, вул.Покровська, 90) вилучено ковдру у підковдринку, подушка, ковдра, бюстгалтер, жіноча кофта, гольф, светр, спортивні штани, шкарпетки.
Відповідно до довідки головного лікаря Кам`янської районної лікарні ОСОБА_73 вбачається, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , поступила в Кам`янську ЦРЛ 12.01.2017 року о 20.10 з діагнозом ЗЧМТ, гематома обох очей та обличчя, 12.01.2017р. переведена в ЧОЛ, що підтверджується копією з журналу обліку прийому хворих у стаціонар (а.с.55-58, т.№ 1).
Як вбачається з довідки завідувача нейрохірургічного відділення, лікуючого лікаря КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_74 , виданої 14.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_9 , 1975 р.н. знаходитьс на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 13.01.2016р. з діагнозом тяжка відкрита непроникна ЧМТ, забій-стиснення головного мозку важкого ступеня, гостра субдуральна гематома, забійні рани м`яких тканин голови. 13.01.2017 року проведено ургенгну операцію: двобічна декомпресійна трепанація черепу, видалення субдуральної гемотоми обабіч (а.с.62, т.№ 1).
Як вбачається з протоколу від 12.01.2017р. з 20.45 по 23.45 год з дозволу власника ОСОБА_75 було оглянуто місце проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами огляду місця події вилучено тринадцять слідів пальців рук, вата з залишками речовини біологічного походження бурого кольору (виявлена бильці крісла, яке ближче до ліжка). Порядок у будинку не порушений. (а.с. 8-19, т.№ 1).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.01.2017р. у ОСОБА_5 у приміщенні Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області було вилучено кофту з капюшоном темного кольору (а.с.65-66 т.№ 1).
Протоколом огляду місця події від 18.01.2017 року відповідно до ухвали слідчого судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.01.2017 року було оглянуто будинок АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено:
у спальній кімнаті килим червонного кольору зі смугами красного кольору з плямами бурого кольору;
по ліву сторону від вхідних дверей на глиняній грубі виявлено хустку червоного кольору з нашаруваннями речовини бурого кольору, наволочку, рушник білого кольору на поверхні якої мається нашарування речовини бурого кольору;
на дерев`яному столі виявлено верхній одяг (спортивні штани чорного кольору та спортивну куртку червонного кольору), на поверхні яких виявлено нашарування речовини бурого кольору (а.с.101-104 т. № 1).
Відповідно до висновків експерта № 05-1-09/83 від 08.02.2017 року кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи Ав(ІІ) та № 05-1-09/85 від 13.02.2017р., кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи Ав(ІІ) (а.с. 127-128,132-133 т.1).
Відповідно до висновку експерта № 03-01/125, призначеного відповідно до постанови слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Заєць було проведено огляд трупа ОСОБА_9 , підсумки складено 20.03.2017року. На поставлені питання слідчого, даних медичної документації, даних судово-гістологічної експертизи, експерт прийшов до висновку, що причиною смерті є черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововилив під м`якими мозковими оболонками півкуль мозку, крововиливів в м`які тканини голови. Враховуючи дані медичної картки № 406 смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 годині 10 хвилин. При експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма, у вигляді крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, забою речовини головного мозку. Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Могла виникнути в термін близько 3х тижнів до моменту проведення експертизи в морзі, що підтверджується обставинами справи та гістологічно наступними обставинами: розростанням грануляційної тканини та наявність новоутворенних судин та гемосидерину на фоні пердіапедезних крововиливів у речовині мозку. Окрім цього, виявлено рани в правій та лівій скронево-тім`яних ділянках, дефекти кісткової тканини в правій та лівій скронево-тім`яних ділянках, цяткові рани в правій підключичній ділянці, на передній поверхні стегон, округлий дефект шкіри на передній поверхні шиї, рубці в обох скроневих ділянках, які є слідами медичних маніпуляцій. В медкарті немає даних дослідження крові хворого на алкоголь. (а.с.143-146 т.№ 1).
Старшим слідчим в ОВС криміналістом відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області за участю спеціаліста судомо-медичного експерта ОСОБА_76 проведено огляд трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Черкаського моргу першої міської лікарні (а.с. 118-121 т.№ 1).
За результатами додаткової судово-медичної експертизи № 03-01/125/1 за фактом смерті ОСОБА_9 , підсумки якої складені 20.03.2017 року зроблено висновки, що причиною смерті ОСОБА_9 є черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, крововиливу під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м`якими мозковими оболонками півкуль мозку. Дана травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за небезпекою для життя, могла виникнути в термін близько 3х тижнів до проведення експертизи трупа у морзі, та стоїть в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Після нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, вона прожила 26 діб. Можливість виконання цілеспрямованих рухів ОСОБА_9 після отримання тілесних ушкоджень не виключається. На момент проведення експертизи трупа ОСОБА_9 на тілі трупа відсутні тілесні ушкодження, які б свідчили про самооборону чи можливий самозахист. Враховуючи локалізацію та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 можливо судити, що травма була заподіяна твердим тупим предметом, предметами. Об`єктивні судово-медичні дані з приводу взаєморозташування зловмисника та потерпілої відсутні.
Крім того, згідно з висновками експертів за результатами імунологічних експертиз, а саме:
- № 05-1-08/77 від 10.03.2017р. в слідах на куртці знайдена кров людини і виявлений антиген А. Походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається. (159-162);
- № 05-1-08/82 від 17.03.2017р. в слідах на штанях спортивних на об`єкті № 1 знайдена кров людини та виявлений антиген А з аглютитіном на об`єкті № 2,4 знайдена кров людини та виявлений антиген А. Таким чином, експертом зроблено висновок, що на штанях спортивних (об. № 1, 2,4) походження крові від потерпілої Магльованої та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (а.с.166-170 т.№ 1);
№ 05-1-08/79 від 07.03.2017р. в слідах на хустці (об`єкт № 1) знайдена кров людини та виявлений антиген А, походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (а.с.174-177 т.№1);
№ 05-1-08/83 від 17.03.2017р. в слідах на наволочці (об`єкт № 1) знайдена кров людини та виявлений антиген А, походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (а.с.181-184 т.№1);
№ 05-1-08/83 від 17.03.2017р. в слідах на хустці (об`єкт № 1-3) знайдена кров люлини та виявлений антиген А, походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (а.с.188-191т.№1);
№ 05-1-08/78 від 07.03.2017р. в слідах на відрізі килима (об`єкт № 1) знайдена кров людини та виявлений антиген А та аглютинин в, кров могла походити як від потерпілої ОСОБА_9 та і підозрюваного ОСОБА_5 (а.с.195-198т.№1);
№ 05-1-08/76 від 10.03.2017р. в слідах на частини килима (об`єкти № 1, 2) знайдена кров людини та виявлений антиген А. походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (а.с.202-205.№1);
№ 05-1-08/79 від 07.03.2017р. в слідах на кофті спортивній (об`єкт № 1,3,4) знайдена кров людини та виявлені: в об`єкті №№ 1,4 антиген А і аглютинін в; в об`єкті № 3 - антиген А. Антиген А, виявлений в слідах крові людини на кофті спортивній (об`єкт № 3) міг походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А (ІІ). Походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається. Кровь людини, виявлена на кофті спортивній (об`єкти 1,4) могла походити за рахунок крові особи (осіб) з группою крові Ав(ІІ). Кров могла походити як від потерпілої ОСОБА_9 так і підозрюваного ОСОБА_5 (а.с.209-213 т.№1);
№ 2/464 від 23.03.2017, № 2/466 від 14.03.2017, № 2/469 від 17.03.2017р. встановлено, що в крові людини наявній на футболці, джемпері, светрі які були вилучені 13.01.2017р під час огляду місця події в примущенні Кам`янської центральної районної лікарні були виявлені антигени А і Н системи АВО. Кров могла походити від особи (осіб) з А (ІІ) групою із супутним антигеном Н, у тому числі від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 . За умови можливого змішування крові від кількох осіб, вона може походити від осіб з А(ІІ) і О(І) группами крові (а.с.234-242 т.№1, а.с.5-10, т.№ 2);
Під час проведення слідчого експеримента 23.02.2017 року свідок ОСОБА_10 на місті розповіла та показала про обставини нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який зафіксований протоколом слідчої дії з фототаблицею (а.с.48-53, т.№ 2).
Згідно з висновком експерта № 03-01/125/2 , підсумки якого складені 20.03.2017р. зроблено висновок про те, що ОСОБА_9 могла отримати тілесні ушкодження при таких обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_10 в своїх показах та при проведенні слідчого експерименту від 23.02.2017р. (а.с. 56-57, т.№ 2).
Під час попереднього судового розгляду обвинувального акту було призначено додаткову експертизу за клопотанням сторони захисту. Відповідно до висновку експерта № 03-01/125/40, підсумки якого складені 21.06.2018 року вбачається, що об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про можливість виникнення у ОСОБА_9 виявленої черепно-мозкової травми внаслідок падіння/падінь з положення стоячи з наступним ударом об тупі предмети чи підлогу, під час проведення експертизи не виявлено (а.а.153-154, т.№ 4).
За клопотанням сторони захисту було допитано судового експерта ОСОБА_77 , який, на запитання сторони захисту, стосовно порядку проведення експертизи трупа, пояснив суду, що хворі, які помирають в медичних закладах, при підозрі на насильницьку смерть, направляються головним лікарем медичної установи до моргу для проведення судово-медичної експертизи за постановою слідчого, з обов`язковим направленням історії хвороби померлого. Зазначив, що медична карта була надана на дослідження в оригіналі.

-на запитання сторони захисту стосовно розбіжностей у висновках 03-01/125 та 03-01/125/1 щодо зазначення терміну виникнення травм, пояснив, що ним у висновку 03-01/125 був вказаний термін у 3 тижні з моменту виникнення черепно-мозкових травм та за даними отриманими після проведення мікроскопічних досліджень часточок внутрішніх органів. З приводу зазначеного терміну у 26 днів по експертизі 03-01/125/1 зазначив, що такий розрахунок було проведено виходячи з поставленого слідчим запитання. А саме, в постанові про призначення експертизи вказано, що 11 січня Магльованій було нанесено тілесні ушкодження, а 05 лютого вона померла, питання слідчого зводилося до того, скільки діб прожила потерпіла. З огляду на поставлене питання ним і було пораховано термін 26 днів. Вказав, що не міг не відповідати на поставлене питання, оскільки воно не виходить за рамки тих питань, на які він може надавати відповіді.

-на запитання сторони захисту, щодо одночасного проведення огляду трупа експертом Сіденком та проведення ним, ОСОБА_78 , судово-медичної експертизи, вказав, що експертизу він проводив 07.02.2017 року з 09 по 11 годину, огляд трупа при ньому не проводився. Під час проведення експертизи були присутні слідчий Личак та експерт-криміналіст ОСОБА_79 .

-на запитання сторони захисту щодо проведеного висновку 03-01/125/40 вказав, що на проведення додаткової експертизи були надані матеріали кримінальної справи в 4 томах. Питання поставлене в ухвалі суду не містило в собі механізми падіння, щоб визначити механізм падіння при різних варіантах необхідно проводити слідчі експерименти та проводити додаткові експертизи. Звернув увагу, що твердження захисника стосовно перебування потерпілої в стані алкогольного сп`яніння виключається, оскільки кров на наявність алкоголю у потерпілої не відбиралася. Зазначив, що від одного падіння наявні у потерпілої тілесні ушкодження виключаються.

-на запитання сторони обвинувачення щодо наявності на тілі потерпілої тілесних ушкоджень, які по терміну спричинення не збігаються, вказав, що зазначений ним термін 3 тижні з моменту нанесення потерпілій тілесних ушкоджень є приблизним, тому що тривалий час перебування потерпілої в умовах стаціонару знижує можливість встановлення давності нанесених тілесних ушкоджень, оскільки на нанесених травмах проявляються ознаки заживлення тканин.

Вказав також, що додаткові експертизи проведені ним на підставі експертизи розтину. Підсумки в експертизах, які складені 20 березня 2017 року були зроблені після проведення всіх лабораторних досліджень.

-на запитання сторони обвинувачення, стосовно того, чи повинна надаватися на експертизу постанова слідчого чи ухвала суду вказав, що якщо потерпілий помирає в умовах стаціонару і є підозра чи відомості, що на смерть вплинули якісь чинники, постанова чи ухвалу суду про призначення експертизи має бути.

Зазначив також, що можливість того, що потерпіла могла рухатися після нанесення травм та спілкуватися не виключається, за умови що вона перебувала у свідомості.

Дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, перевіривши їх на предмет належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд, приходить до висновку, що обвинувачення за 2 ст. 121 КК України пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступних підстав.
Суд, відповідно до ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, крім іншого, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В судовому засідання захисник обвинуваченого просив визнати недопустимим доказом висновок експерта судово-медичної експертизи №03-01/125, оскільки така проведена в рамках кримінального провадження №0001203 від 06.02.2017 року, яке розслідувалось СВ Черкаського ВП за фактом смерті ОСОБА_9 та була долучена слідчим ОСОБА_80 до кримінального провадження №0000026 без законних на те підстав.

Вказав, що постанова про призначення вказаної експертизи стороні захисту, в порядку ст. 290 КПК України, не відкривалась. Звернув увагу на те, що постанова про призначення експертизи у кримінальному провадженні №0001203 від 06.02.2017 року була призначена слідчим ОСОБА_81 05.02.2017 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР по вказаному злочину. Крім того, постанова слідчого не відповідає вимогам КПК України. Станом на 06.02.2020 року слідча не входила до складу слідчої групи та їй проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженню не доручалось. Таким чином висновок №03-01/125, а також інші висновки судово-медичного експерта, при складанні яких були використані дані з вказаного висновку, вважає недопустимими.

У відповідності до вимог ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 зазначено: «Визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі».

Відповідно до ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Так суд, дослідивши матеріали кримінальної справи не погоджується з твердженнями сторони захисту стосовно визнання недопустимими проведених по кримінальному провадженню експертиз виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001203 за фактом смерті ОСОБА_9 , 05.02.2017 року до чергової частини Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали правоохоронних органів про те, що 05.02.2017 року в Черкаській міській лікарні №3 померла ОСОБА_9 .

Вказані відомості було внесено до ЄРДР 06.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З рапорта оперуповноваженого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_82 вбачається, що повідомлення про смерть ОСОБА_9 надійшло до слідчо- оперативної групи Черкаського ВП 05.02.2017 року .

Цього ж дня слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_81 було проведено огляд місця події, а саме реанімаційне відділення палати №3 міської лікарні м. Черкаси, де було виявлено труп ОСОБА_9 .

До матеріалів провадження додано також копію медичної картки стаціонарного хворого №406 ОСОБА_9 , копія посмертного епікризу та протокол допиту лікаря ординатора ОСОБА_83 .

05.02.2017 року слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_81 було винесено постанову про призначення судово медичної експертизи трупа ОСОБА_9

20.03.2017 року судово-медичним експертом ОСОБА_78 був складений висновок №03-01/125 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 проведеного на підставі постанови слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_84 .

Відповідно до Наказу №575 від 07.07.2017 року «Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні» слідчо- оперативна група створюються при чергових частинах органів та підрозділів поліції. Склад цих груп формується з числа працівників поліції відповідно до графіка чергування, затвердженого керівником органу, підрозділу поліції та погодженого з керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до вищевказаного Наказу завданням СОГ є виявлення, фіксація, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили.

З службового розслідування, проведеного за листом Смілянської місцевої прокуратури щодо правомірності призначення слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_81 експертизи причин смерті ОСОБА_9 , вбачається, що 05.02.2017 року слідчий СВ Черкаського ВП ОСОБА_81 входила до складу слідчо-оперативної групи, яку було направлено до Черкаської обласної лікарні по вул. Менделеєва, 3 в зв`язку з смертю ОСОБА_9 .

По прибуттю на місце пригоди слідчим було проведено слідчі дії та направлено матеріали до чергової частини Черкаського ВП для реєстрації та в подальшому вирішення питання внесення матеріалів до ЄРДР.

Під час проведення службового розслідування слідча зазначила, що постанову про призначення експертизи вона винесла саме 06.02.2017 року, однак помилково вказала в ній дату 05.02.2017 року, а саме, дату виїзду на місце пригоди, коли перебувала в добовому наряді. Також у зв`язку з тим, що 06.02.2017 року вона завершила чергування та поспішала в зв`язку з цим не заповнила і всі відповідні графи бланку постанови про призначення експертизи.

За результатами проведеного розслідування встановлено, що постанова про призначення експертизи причин смерті ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001203 від 06.02.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України розпочатого по факту смерті ОСОБА_9 05.02.2017 року слідчою Грицай ( ОСОБА_81 ) винесено правомірно.

Слідчою ОСОБА_85 ( ОСОБА_81 ) допущено порушення вимог КПК України, що виразилося лише у неналежному заповненні відповідних граф бланку постанови про призначення експертизи.

За думкою сторони захисту, проведення першої судово-медичної експертизи на підставі постанови слідчої Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_81 є такою, що здійснена в порушення вимог КПК України особою, яка не включена до групи слідчих, не мала повноважень на її призначення, тому й всі наступні висновки судово-медичного експерта, в яких були використані дані першої експертизи є недопустимими доказами.

З огляду на те, що під час судового розгляду встановлено факти, що ОСОБА_9 була доставлена до Черкаської обласної лікарні зі слідами тілесних ушкоджень, після надання медичної допомоги та перебування у медичному закладі, не приходячи до свідомості через деякий час померла та враховуючи, що фіксування причин настання смерті відповідно до ст.239 КПК України є обов`язковим, суд вважає процесуальні помилки слідчого, який призначив експертизу за фактом смерті ОСОБА_9 не можуть бути причиною визнання недопустими всіх висновків судово-медичного експертизи так як не порушують засади кримінального провадження та справедливості судового розгляду.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що допустимість доказів, а саме висновку експерта №03-01/125, а також інших висновків судово-медичного експерта, при складанні яких були використані дані з вказаного висновку, стороною захисту не спростовані, а твердження про їх недопустимість є безпідставними.

Також захисник обвинуваченого звернув увагу суду на те, що у висновках експерта №03-01/125/1, №03-01/125/2 та №03-01/125/40 відсутні описи документів, які використовувалися експертом при проведені експертизи, а у висновку №03-01/125/2, в описовій частині, експертом зазначено про використання оригіналів протоколів допиту свідка ОСОБА_10 та слідчого експерименту проведеного з нею. Однак згідно постанови про призначення експертизи в розпорядження експерта були надані лише копії вказаних процесуальних документів.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на порушення експертом при складанні вищевказаних висновків норм ст. 102 КПК України, оскільки висновки експерта №03-01/125/1, №03-01/125/2 та №03-01/125/40 були складені одним експертом ОСОБА_86 після проведення додаткових судово-медичних експертиз, які є похідними від проведеної ним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №03-01/125 від 07.02.2020 року, про що він вказує у підсумках проведених експертиз.

Вказана обставина спростовує твердження захисника про те, що експертом не зазначено матеріали, які були ним використані під час проведення експертиз, відтак не може бути прийнята судом як підстава для визнання доказів недопустимими.

Суд також критично ставиться до посилань сторони захисту на те, що в розпорядження експерта на проведення експертизи № 03-01/125/2 були надані лише копії протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2017 року, протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 з фототаблицями, а експерт в описовій частині, зазначив про використання ним при проведенні експертизи саме оригіналів вказаних документів, оскільки, як вбачається з висновку експерта у ньому вказано про надання саме протоколів з фототаблицею, при цьому без посилання на те, що саме було предметом дослідження: оригінали документів, чи їх копії.

Крім того, суд зазначає, що відсутність опису проведених досліджень та їх аналізу у вказаному висновку, не ставить під сумнів проведену експертизу, оскільки така проведена на підставі відомих експерту обставин та, на думку суду, не потребує дублювання.

Щодо недопустимості, як доказу, протоколу слідчого експерименту від 23.02.2017 року проведеного із свідком ОСОБА_10 в зв`язку з неознайомленням сторони захисту із флеш картою з оригіналами фотознімків результатів слідчого експерименту, про що заявлено захисником, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Таким чином слідчий експеримент, головним чином, полягає у проведенні відповідних дослідів чи випробувань, у відтворенні дій, обставин, тобто сутність такої слідчої дії як слідчий експеримент полягає саме в експериментальних діях, дослідженнях з метою перевірки - чи об`єктивно могли відбутись події у такий спосіб чи за таких обставин, як встановлено слідством та чи вдасться відтворити події так, як встановлено слідством.

Суд зазначає, що основним способом фіксації проведення слідчого експерименту є протокол, проведення фотознімків, є додатковим способом фіксації результатів проведення слідчого експерименту.

Опис слідчого експерименту від 23.02.2017 року проведеного із ОСОБА_10 зафіксований у протоколі, повністю відповідає зробленим фототаблицям до нього, що свідчить про відсутність комп`ютерних обробок фотознімків та внесення до них змін.

Твердження сторони захисту про те, що покази надані свідком ОСОБА_10 в судовому засіданні відрізняються від показів наданих під час слідчого експерименту є безпідставними, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначала про характер нанесення ударів ОСОБА_9 обвинуваченим, розташування потерпілої відносно обвинуваченого при їх нанесенні, а деякі розбіжності у показах можливі лише за тієї умови, що покази в судовому засіданні були надані свідком через значний проміжок часу та не змінюють загальну картину нанесення численних ударів потерпілій по різним частинам тіла.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що протокол слідчого експерименту від 23.02.2017 року є належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Також захисник обвинуваченого звернув увагу суду на те, що стороні захисту не було відкрито медичних документів історії хвороби ОСОБА_9 , на яких ґрунтується висновок судово-медичного експерта.

Щодо вказаних обставин суд зазначає, що відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК України не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Частина 2 ст.290 КПК України передбачає, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Частина 11 вищевказаної статті КПК України зобов`язує сторони кримінального провадження здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
У разі нездійснення стороною кримінального провадження відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (ч.12 ст.290 КПК України).
Враховуючи, що при проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_9 історія хвороби була надана експерту у порядку, встановленому законом, стороною захисту клопотання про ознайомлення з матеріалами, які досліджував експерт ані під час досудового розслідування ані під час судового розгляду подано не було, з урахуванням ст. 22 КПК України, слід розуміти, що сторона захисту, самостійно обстоюючи свою правову позицію, не вважала за доцільне скористатися на згаданій стадії провадження правом на відкриття їй медичної документації, відтак суд приходить до обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого клопотання про визнання недопустимим висновку експерта за вказаних обставин.

Аналогічна позиція у суду й щодо невідкриття стороні захисту речових доказів.

Щодо протоколу № 75т/122/62-2017 від 27.01.2017 року за результатами проведення оперативно-розшукового заходу у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) суд вважає вказаний доказ неналежним, так як вказані оперативно-розшукові дії проводилися з 19 грудня 2016 року, що не відповідають часу вчинення злочину, тому не стосуються вказаного кримінального провадження.

Стосовно твердження сторони захисту щодо можливості походження крові на вилучених об`єктах і від ОСОБА_5 суд відхиляє з огляду на те, що під час судового розгляду відсутні будь-які об`єктивні дані щодо наявносі у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Також суд враховує показання свідка ОСОБА_22 , що ОСОБА_16 під час їх спільного проживання вдягав речі батька та брата, впізнала їх при допиті, однак не могла вказати, чи був він в них одягнутий під час конфлікта.

Крім того, суд вважає не заслуговують на увагу твердження сторони захисту, що Магльована мала інші тілесні ушкодження до подій 11.01.2017 року, так як відповідно до висновків судово-медичних експертиз ОСОБА_9 померла від завдання чисельних ударів в обличчя та голову, що відповідає показанням ОСОБА_22 , яка була безпосереднім свідком завдання ударів потерпілій ОСОБА_16 . Щодо певного проміжку часу, в який Магльовану ніхто не бачив та під час якого також, за думкою сторони захисту, могли бути завдані удари, суд виходить з того, що як свідок ОСОБА_22 так і ОСОБА_87 , коли допомагали ОСОБА_88 добратися додому, бачили численні пошкодження на обличчі в день сварки, ОСОБА_22 приходила до Магльованої вранці наступного дня та вона перебувала сама, а свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_44 та ОСОБА_47 в цей же день також бачили Магльовану зі слідами побиття, що спростовує версію сторони захисту.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено, що збирання доказів стороною обвинувачення було здійснено з порушенням вимог кримінального процесуально закону, в тому числі його неналежного фіксування та оформлення, з сукупності та співставлення фактичних даних, які отримані з показань свідків обвинувачення вбачається, що вони відповідають іншим доказам, у суда немає сумнівів, що вина ОСОБА_89 підтверджена належними, допустими, достовірними та достатніми доказами.
Прокурором подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченого коштів, витрачених на лікування ОСОБА_9 у Кам`янській ЦРЛ та КЗ «ЧОЛ Черкаської обласної ради».

Частиною 3 ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Відповідно до ч.3, п.2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 1026 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

З довідки Кам`янської центральної районної лікарні від 07.04.2017 року, вбачається, що ОСОБА_9 знаходилася на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні ЦРЛ із 12 до 13 січня 2017 року. Меддопомога потерпілій надавалася в т.ч. і за кошти ЦРЛ в сумі 182 грн.

Як вбачається з довідки КЗ «ЧОЛ Черкаської обласної ради» від 10.04.2017 року, ОСОБА_9 знаходилася на лікуванні у вказаній установі з 13.01.2017 по 05.02.2017 року. На її лікування медзакладом було витрачено 8143 грн. 61 коп.

Враховуючи, що прокурором доведено правомірність звернення до суду з цивільним позовом в зв`язку з порушенням інтересів держави, а саме невідшкодування обвинуваченим бюджетних коштів витрачених на лікування ОСОБА_9 , доведеність самого факту понесення таких витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого прокурором позову в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого на користь КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» та Кам`янської ЦРЛ коштів витрачених на лікування ОСОБА_9 .

З приводу цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд приходить до наступного.

Статтею 129 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В позовній заяві потерпілий ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого 26020 грн. 61 коп. завданої злочинними діями матеріальної шкоди. Вказана сума складається з витрат, понесених потерпілим на лікування доньки ОСОБА_9 , витрат на її поховання та витрат понесених ним на проїзд до медичного закладу.

Згідно ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

В позовній заяві потерпілий просить стягнути з обвинуваченого 13241 грн. витрат, понесених на поховання доньки ОСОБА_9 .

Вказані витрати підтверджено рахунками та товарними чеками доданими потерпілим до матеріалів справи, в яких зазначено придбані ним продукти на поминальний обід та витрати понесені безпосередньо на поховання доньки з урахуванням проведених заходів та обрядових дій, а саме: оплата послуг ритуальної служби та придбання речей для проведення поховання.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Враховуючи надані потерпілим докази, на підтвердження витрат, які були ним здійсненні безпосередньо внаслідок смерті доньки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат понесених на поховання в повному обсязі.

На підтвердження понесених витрат на лікування доньки ОСОБА_9 потерпілим надано до матеріалів позовної заяви копії чеків з аптечних пунктів на придбання медичних препаратів.

Однак, з приєднаних до матеріалів справи копій аптечних чеків не вбачається, що саме такі препарати, які в них вказані, призначалися ОСОБА_9 та були придбані потерпілим для її лікування під час перебування в медичних установах. Будь-яких доказів на підтвердження призначення лікарями препаратів, зазначених у аптечних чеках, потерпілим суду не надано.

Так само, як і не надано доказів на підтвердження понесених потерпілим витрат в сумі 1500 грн. пов`язаних з проїздом до медичного закладу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви в частині стягнення з обвинуваченого витрат понесених на лікування ОСОБА_9 в сумі 11279 грн. 61 коп. та 1500 грн. витрат на проїзд до медичного закладу в зв`язку з недоведеністю їх понесення.

Щодо стягнення з обвинуваченого 250000 грн. моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в т. ч. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Виходячи з положень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченого завданої потерпілому моральної шкоди суд враховує тяжкість та глибину його душевних страждань, які носять триваючий характер, невідворотність наслідків, що наступили, втрату потерпілим доньки, що призвело до істотних негативних змін в особистому житті, враховуючи похилий вік потерпілого, з урахуванням того, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, з урахуванням того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить компенсаційних характер завданим стражданням, приходить до висновку, про стягнення на користь потерпілого 200000 тисяч гривень моральної шкоди, що, на думку суду, буде відповідати тим стражданням і переживанням, які потерпілий пережив та переживає на даний час.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 , характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вважається несудимим.
Обставин, що пом`якшує покарання, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставину, що обтяжують покарання, а також обставини скоєння злочину, його ставлення до скоєного, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування статей 69, 75 КК України та вважає таке покарання буде достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченим.
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р. у справі № 663/537/18, суд зараховую ОСОБА_5 у строк призначення покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі за правилами ч. 5 ст.72 КК України у редакції, що діяла до 20.06.2017р. так як він був затриманий 14.01.2017року.
Долю речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.
Строк призначеного покарання рахувати з 14 січня 2017 року.
Строк тримання під вартою врахувати у строк призначеного покарання за правилами: день тримання під вартою за два дня позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь коммунального закладу «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» кошти, витрачені на лікування ОСОБА_9 , в сумі 8143 грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Камянської центральної районної лікарні кошти, витрачені на лікування ОСОБА_9 , в сумі 182 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 11741 грн. матеріальної та 200000 грн. моральної шкоди, а всього - 211741 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 7541 грн. 67 коп.

Речові докази:

13 слідів пальців рук, бюстгальтер, жіноча футболка, джемпер, светр, спортивні штани, шкарпетки, спортивна кофта типу олімпійка, відріз килиму, частина килиму, хустка із синтетичної тканини, наволочка з синтетичного полотна, хустка з синтетичного полотна, спортивні штани, куртка із плащової тканини, зразки крові ОСОБА_9 та ОСОБА_5 - знищити.

Ковдра із підодіяльником, ковдра, подушка- передані на зберігання ОСОБА_7 залишити за належністю, звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці.

Диск № 27 від 19.12.2016 року, ватний тампон, зрізи нігтів з пальців обох рук ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Одяг ОСОБА_11 повернути за належністю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скаргу, вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий