Постанова
Іменем України

03 грудня 2019року

м. Київ
справа № 601/1141/18
провадження № 51-1850 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2018 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 09 січня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богданівка Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Згідно з вироком суду першої інстанції, вранці 08 травня 2018 року, ОСОБА_6 прибув в лісовий масив Кременецького районного лісогосподарського підприємства Кремліс у 14 виділ 35 квартал, що знаходиться на території Дунаївської сільської ради, неподалік с. Діброва, Кременецького району Тернопільської області, де без передбаченого законом дозволу, здійснив незаконну порубку дерев породи сосна в кількості 30 штук, шляхом їх спилювання бензопилою. Потім ОСОБА_6 , за допомогою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнані про його злочинні наміри, завантажив частину зрізаних дерев на причіп трактора, після чого був виявлений співробітниками правоохоронних органів.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 спричинено істотну шкоду державі на загальну суму 16 840,41 грн.
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 09 січня 2019 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишив без змін.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з декриміналізацією злочину. На обґрунтування своїх доводів посилається на нову редакцію диспозиції ч. 1 ст. 246 КК, яка стала чинною з 01 січня 2019 року на підставі Закону України № 2531-VIII від 06 вересня 2018 року, відповідно до якої кримінальна відповідальність настає у разі спричинення шкоди у розмірі, визначеної в примітці до цієї статті та виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_6 за даний злочин внаслідок меншого розміру шкоди спричиненої державі.

Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор касаційну скаргу підтримав частково та просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду кримінального провадження в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, якщо за наявності підстав для закриття кримінального провадження в кримінальній справі його не було закрито, таке порушення кримінального процесуального закону, є істотним.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 4 КК, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 246 КК в редакції станом на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 діяння передбачала кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

На час вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_6 , при вирішенні питання, чи шкода, яка була заподіяна незаконною порубкою, є істотною (оціночне поняття), потрібно було у кожному конкретному випадку враховувати вартість, екологічну цінність, кількість незаконно вирубаного лісу, розмір шкоди, завданої довкіллю й обчисленої за відповідними таксами.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» № 2531-VIII від 06 вересня 2018 року, який набрав чинності з 01 січня 2019 року, до ст. 246 КК були внесені зміни.

Зокрема, зазнала змін диспозиція ч. 1 цієї статті, де було зазначено, що кримінальна відповідальність передбачається за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Згідно з приміткою до ст. 246 КК в редакції Закону від 06 вересня 2018 року, істотною шкодою вважається така шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Тобто, з 01 січня 2019 року діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , перестало бути кримінально караним, оскільки, заподіяна ним шкода не могла вважатися істотною.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги засудженого про призначення йому менш суворої міри покарання, залишив її без змін, при цьому не зважив, що 01 січня 2019 року набрав чинності Закон № 2531-VIII, яким внесено відповідні зміни до статті 246 КК. Тобто за наявності підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК, для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, апеляційний суд не виконав обов`язкових вимог кримінального процесуального закону та не закрив провадження, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, визначених п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття кримінального провадження в кримінальній справі його не було закрито.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Відповідно до ст. 440 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок та ухвала підлягають скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 246 КК - закриттю.

За таких обставин касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року,
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції задовольнити.
Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2018 року та ухвалу Тернопільського апеляційного судувід 09 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3