печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах компанії «Tarinne Group S.A», про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах компанії «Tarinne Group S.A» про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні №0000036 на кошти компанії які зберігались у банку АО АBLV Bank.

Клопотання представника компанії «Tarinne Group S.A» адвоката ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що у кримінальному провадженні № 0000036, що розслідується Головним слідчим управлінням Національної поліції України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, під арештом перебувають кошти компанії «Tarinne Group S.A» у розмірі 106 281,18 доларів США та 175 497,70 Євро,що перебувають на рахунках у банку АО АBLV Bank.

Зазначені кошти заблоковано банком АО АBLV Bank 03.09.2015 на підставі рішення, прийнятого слідчим МВС Латвійської республіки від 31.08.2015 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 у межах кримінального процесу № НОМЕР_2 за фактом можливої легалізації доходів службовими особами Державної служби України з надзвичайних ситуацій через українські підприємства ТОВ «Юкойл» та ТОВ «Авіа Оіл» з використанням рахунків компанії «Tarinne Group S.A», відкритих в Латвійському банку «ABLV Bank».

Представник власника майна стверджує, що з метою поновлення своїх прав компанія зверталась до органів досудового розслідування України та Латвійської Республіки з вимогою щодо вжиття заходів до зняття арешту з коштів компанії, однак заходів до скасування арешту не вжито й кошти на даний час продовжують бути заблокованими в АО АBLV Bank.

В судове засіданні представник «Tarinne Group S.A» не з`явився, подав заяву про підтримання поданого клопотання та просив проводити розгляд без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення, в якому вказує, що клопотання задоволенню не підлягає, у зв`язку із відсутністю чинних ухвал про накладення арешту у зазначеному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, керуючись ст. 174 КПК України визнав за можливе проводити судовий розгляд клопотання без участі сторін.

Дослідивши матеріали, надані представником компанії «Tarinne Group S.A» а також матеріали провадження №757/52525/16-к слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

03.09.2015 банком АО АBLV Bank заблоковано грошові кошти компанії «Tarinne Group S.A» у розмірі 106 281,18 доларів США та 175 497,70 Євро, які зберігались у банку на рахунках «Tarinne Group S.A».

Підставою для блокування коштів компанії «Tarinne Group S.A» стало рішення, прийняте слідчим МВС Латвійської республіки у межах кримінального процесу №5 за фактом можливої легалізації доходів службовими особами Державної служби України з надзвичайних ситуацій через українські підприємства ТОВ «Юкойл» та ТОВ «Авіа Оіл» з використанням рахунків компанії «Tarinne Group S.A», відкритих в Латвійському банку «ABLV Bank», розпочатого Управлінням боротьби з економічними злочинами при Головному управлінні кримінальної поліції Міністерства внутрішніх справ Латвійської Республіки за ознаками злочину, передбаченими ч. 3 ст. 195 Кримінального Закону Латвії (стаття 209 КК України) після отримання інформації та матеріалів від правоохоронних органів України.

Надані правоохоронними органами України матеріали містили ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/24822/15-к, яким надано дозвіл уповноваженим органам Латвійської республіки у ході виконання запиту про міжнародну правову допомогу накласти арешт на кошти «Tarinne Group S.A» які знаходяться на рахунку № LV68 AIZK НОМЕР_3 , що й стала підставою для прийняття рішення компетентними органами Латвійської Республіки про арешт коштів на рахунку.

Після накладення арешту, кримінальний процес №5 від 18.08.2015 року за підозрою колишнього кінцевого беніфіціара компанії «Tarinne Group S.A» ОСОБА_4 направлено з Латвійської Республіки в Україну для здійснення подальшого досудового розслідування за місцем вчинення предикатного діяння.

У переданому кримінальному провадженні, якому присвоєно реєстраційний № №0000036 повідомлення про підозру ОСОБА_4 та іншим службовим особам компанії «Tarinne Group S.A», ТОВ «Юкойл» та ТОВ «Авіа Оіл» не здійснювалося.

Органом досудового розслідування не встановлено що зазначені кошти є доказом у кримінальному провадженні та рішення про визнання їх речовими доказами не виносилось. Відомості щодо використання рахунків «Tarinne Group S.A.» для легалізації (відмивання) коштів завідомо здобутих злочинним шляхом не містяться ні в ЄРДР ні у інших матеріалах провадження.«Tarinne Group S.A.» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, до неї не заявлено цивільний позов та зазначена компанія не є набувачем неправомірної вигоди. Також у органу досудового розслідування відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації та конфіскації майна компанії, відповідно, арешт накладений на кошти компанії «Tarinne Group S.A.» не має на меті забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до вимог ст. ст. 94, 132. 173 КПК України підлягають врахуванню: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правова підстава для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Першого протоколу конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Підставою для накладення арешту на майно є його відповідність критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України та підтвердження цьому відповідними доказами.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до висновків ЄСПЛ, викладених у рішенні від 22.11.2007 р. у справі Україна-Тюмень проти України, констатовано, що вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним та дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» (subject to the conditions provided for by law).

Пропорційність втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» (fair balance) між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Судовим розглядом встановлено що у кримінальному провадженні №0000036 повідомлення про підозру службовим та посадовим особам компанії «Tarinne Group S.A» не здійснювалося.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати арешт майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 170, 172, 174, 175, Главою 42 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений за рішенням прийнятим інспектором першого відділу управління кримінальної поліції МВС Латвійської Республіки ОСОБА_5 та затвердженим слідчим суддею суда Відземського предмістя міста Риги ОСОБА_6 у кримінальному процесі №5 розпочатому Управлінням боротьби з економічними злочинами при Головному управлінні кримінальної поліції Міністерства внутрішніх справ Латвійської Республіки, на грошові кошти компанії «Tarinne Group S.A» (Панама) у розмірі 106 281,18 доларів США та 175 497,70 Євро, які зберігаються в АBLV Bank, AS Riga, Latvia (Єдиний реєстраційний №1), що за адресою: вулиця Елізабетес, будинок 23, Рига, LV-1010, Латвія.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1