Справа № 629/2691/20
Провадження № 1-кс/629/592/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні № 00000771 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на жіночі труси рожевого кольору зі слідами пошкодження у вигляді розривів.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Так, 16.06.2020, приблизно о 11:00, ОСОБА_5 перебував на відкритій ділянці місцевості поруч з с. Полтавське Лозівського району Харківської області, з координатами (49.015517, 36.239485) де помітив малолітню ОСОБА_6 яка їхала на велосипеді, після чого в нього виник умисел направлений на задоволення своєї статевої пристрасті природнім шляхом, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло без добровільної згоди, з використанням геніталій. З даною метою, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_6 та зіштовхнув з велосипеда, в наслідок чого остання впала на спину. Потім, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву сексуального характеру, з метою задоволення статевої пристрасті природнім шляхом, лівою рукою закрив ОСОБА_6 рот, а правою рукою зняв з неї труси. Потім, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на вчинення дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 , спробував розвести її ноги в сторони, однак остання почала чинити опір, шляхом стискання ніг. З метою подолати опір ОСОБА_6 , ОСОБА_5 висловив в її сторону погрози, після яких, ОСОБА_6 припинила чини опір. Потім, ОСОБА_5 , з метою викликати своє сексуальне збудження, тримаючи лівою рукою ОСОБА_6 за голову та закриваючи їй рот, не менше трьох раз провів правою рукою по статевих органах останньої. В свою чергу, ОСОБА_6 вдалось звільнитись від ОСОБА_5 та повідомити, що до них наближається автомобіль. ОСОБА_5 , почувши звук працюючого двигуна транспортного засобу, злякавшись, що його злочинні дії будуть викриті сторонніми особами і він буде затриманий, розуміючи що за таких умов йому не вдасться подолати опір ОСОБА_6 та вчинити дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло, припинив вчиняти свої злочинні дії, тобто він не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежать від його волі. 16.06.2020 року в ході огляду предмету (жіноча нижня білизна), який для огляду надала малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено: жіночі труси рожевого кольору зі слідами пошкодження у вигляді розривів, в яких ОСОБА_6 була під час вчинення відносно неї дій сексуального характеру.
Вислухавши міркування слідчого, який наполягав на задоволенні клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В даному випадку завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що білизна, яка була тимчасово вилучена під час зазначеного слідчим огляду, може бути доказом злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000771 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 задовольнити.
Накласти арешт на жіночі труси рожевого кольору зі слідами пошкодження у вигляді розривів, шляхом заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1