Справа № 569/5328/18
ВИРОК
іменем України

Справа № 569/5328/18

27 лютого 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0006449 від 27 вересня 2017 року про обвинувачення
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів, Рівненської області, без постійного місця проживання, українця, громадянина України, неодруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2017 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік кафе «Дорожнє», що на площі Привокзальній, 7 в м. Рівне,маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні одного удару в області ніг потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю, відкрито заволоділи належним останньому мобільним телефоном марки «Nokia 5230»вартістю 466, 67 гривень, чим завдали потерпілому фізичної та майнової шкоди у розмірі 466, 67 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 03 липня 2017 року близько 21 год. повертався з ринку «Дикий», де працював, біля кафе «Дорожнє», що на площі Привокзальній, 7 в м. Рівне, помітив як з кафе вийшов ОСОБА_7 , а за ним слідував ОСОБА_6 між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 намагався утримати потерпілого, він приєднався та разом з ОСОБА_6 утримували ОСОБА_7 .. Коли потерпілий вирвався він разом з ОСОБА_6 наздогнали його. ОСОБА_6 повалив потерпілого на землю, а він забрав мобільний телефон, після того почали кричати люди і вони разом зникли з місця події. Попередньої змови між ним та ОСОБА_6 не було.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю доводиться зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що близько 21 год. 00 хв. 03 липня 2017 року повертаючись додому зайшов до кафе «Дорожнє», що на площі Привокзальній, 7 в м. Рівне. За столом праворуч, помітив двох незнайомих раніше осіб, ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 , які дивились в його сторону. Щоб уникнути можливого конфлікту залишив кафе та попрямував додому. Помітив, що його переслідує двоє осіб, тому прискорив рух, однак його наздогнали вдарили в районі потилиці та збили з ніг. Удари завдавав ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 дістав з кишені мобільний телефон марки «Nokia 5230». Через деякий час поряд проїжджав свідок на своєму автомобілі, який їх налякав і вони втекли з місця події, викликав працівників поліції. На даний час збитки не відшкодовані.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що 03 липня 2017 року близько 21 год. їхав в справах в районі залізничного вокзалу, помітив як двоє незнайомих, один з них обвинувачений ОСОБА_4 , били потерпілого, який лежав на землі. ОСОБА_4 витягнув з кишені потерпілого мобільний телефон. Після того як особи були помічені, вони втекли в одному напрямку.

Показання потерпілого та свідка як на досудовому розслідуванні так і в суді є логічними, послідовними, узгодженими між собою, які суд сприймає як належними та допустимими доказами, які не зацікавлені в даній справі та свідчать про причетність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до застосування насильства до ОСОБА_7 та заволодіння його мобільним телефоном.

Також, частково підтверджуються покази обвинуваченого ОСОБА_4 , який вказав, що після того як ОСОБА_7 був повалений на землю він забрав у нього мобільний телефон.

Крім показань потерпілого, свідка ОСОБА_8 вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування та перевірені судом матеріалами зокрема, карткою Армор, повідомлення на 102 від 03 липня 2017 року, з якої вбачається що свідок ОСОБА_8 повідомив, що поблизу залізничного вокзалу, невідомі особи нанесли тілесні ушкодження та забрали речі (а.с.11), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03 липня 2017 року (а.с.12).

Крім того, протоколом пред`явлення для особи для впізнання за фотознімками від 08 серпня 2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу ОСОБА_4 , як особи яка з іншою невідомою особою завдавала йому тілесні ушкодження та витягли телефон (а.с.20-22).

Показання потерпілого ОСОБА_7 підтверджуються дослідженим у судовому засіданні протоколі проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дії, обстановки та обставин події від 18 серпня 2017 року, в якому він будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідома неправдиве показання, показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень та заволоділи його мобільним телефоном (а.с.26-31).

Також у судовому засіданні досліджено відеозапис з камер відеоспостереження з кафе «Дорожнє», що знаходиться у м. Рівне, площа Привокзальна, 7, встановлено, що 03.07.2017 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відбувся конфлікт. На відео чітко видно, що потерпілий намагався уникнути конфлікту із ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , однак останні шарпали його за одяг та не давали можливості піти. Після того, як ОСОБА_7 вдалось вирватись від них, спочатку ОСОБА_6 побіг в тому ж напрямку, що і потерпілий, а потім і ОСОБА_4 побіг за ним.

Вказаний відеозапис приєднаний до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ (а.с. 51).

Також судом досліджено висновок судово-товарознавчої експертизи від 18 серпня 2017 року №3.2-843/17, яким встановлена ринкова вартість мобільного телефонну марки «Nokia 5230» станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 466,67 грн. (а.с.60-62).
Крім того факт попередньої змови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підтверджено вироком Рівненського міського суду від 23 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_6 , в якому останній повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 , а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою (а.с.76-79).
Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, свідка ОСОБА_8 , дослідив матеріали кримінального провадження у сукупності з іншими доказами, які є належними та допустимими, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена повністю.

Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж) поєднаними із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п.24 постанови пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які домовились завчасно так і під час замаху, «мовчазна згода» про спільне вчинення злочину до початку виконання об`єктивної сторони. Таким чином ця домовленість можлива на стадії готування, а також в процесі виконання замаху на злочин.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.

Таким чином суд, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідив матеріали справи в співвідношенні до п.24 постанови пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», ч.2 ст.28 КК України «вчинення злочину групою осіб, групою осіб за попередньою змовою, організованою групою або злочинною організацією», оглянув відеозапис з камер відеоспостереження кафе «Дорожнє», що в м. Рівне, площа Привокзальна, 7, з якого вбачається під час конфлікту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та замаху на скоєння злочину грабежу до них приєднався ОСОБА_4 , який в цей час знаходився і разом ОСОБА_6 діяли злагоджено та узгоджували свої дії, спрямовані на утримання ОСОБА_7 , а коли той вирвався і почав втікати, разом наздогнали потерпілого, після чого ОСОБА_6 збив останнього з ніг, а ОСОБА_4 забрав телефон, і після того коли були помічені свідком разом зникли з місця події, що підтвердив свідок ОСОБА_8 у свої показах.

За таких обставин, суд вважає, що кваліфікуюча ознака «попередньою змовою групою осіб» в діях ОСОБА_4 доведено повністю, оскільки він забирав мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_9 , після того як його збив з ніг ОСОБА_6 , свідчить про узгодженість їх дій, та вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

При таких обставинах суд не може прийняти твердження захисника про відсутність кваліфікуючої ознаки «попередньою змовою групою осіб».

Крім того, суд не може прийняти до уваги твердження захисника, щодо недопустимості доказів у кримінальному проваджені. Оскільки у матеріалах кримінального провадження наявна постанова прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про виділення матеріалів в окреме провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та провести фактичне виділення матеріалів шляхом виготовлення фотокопій оригіналів (а.с.8-9) та додатком до постанови про виділення матеріалів в окреме провадження від 26 вересня 2017 року (а.с.10).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України є тяжким, особу винного відносно який раніше судимий за вчинення умисного злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не має постійного місця проживання. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, до обставин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів.

При таких обставинах, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати міру покарання пов`язану з позбавленням волі.

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 лютого 2018 року.
Речові докази: диск з відеозаписом камер спостереження з кафе «Дорожнє» (постанова про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні) - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 197 (сто дев`яносто сім) гривень 74 копійки витрат на залучення експерта.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя