печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
26.12.2019 р. до суду надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 у кримінальному № 0000034 від 05.07.2018 р. про арешт майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
В судовому засіданні представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання.
Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 05.07.2018 р. за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 361-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у другій половині 2018 р. ОСОБА_6 з метою власного збагачення вирішив вчинити протиправну дію, а саме: зібрати та надати за грошову винагороду зацікавленим особам конфіденційну інформацію, що зберігається та оброблюється в електронних інформаційних системах, та є інформацією з обмеженим доступом. Для досягнення вказаної мети ОСОБА_6 вирішив вчинити ряд послідовних протиправних дій, спрямованих на незаконне збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації про осіб, а також іншої інформації, яка могла б цікавити потенційних замовників збирання такої інформації. Розуміючи, що зазначені відомості є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислюваних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства та може використовуватися лише у службовій діяльності та у порядку, передбаченому законом, а також, враховуючи ту обставину, що доступ до окремих баз даних, в яких зберігається інформація з обмеженим доступом, ОСОБА_6 не мав, останній вирішив підшукати та залучити до вчинення злочину інших осіб, які в силу виконання ними службових обов`язків мали б доступ до такої інформації та могли б зібрати та передати її за грошову винагороду. Так, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час створив у мобільному додатку месенджері «Telegram» обліковий запис « ОСОБА_7 » (псевдонім ОСОБА_8 , прив`язаний до номеру мобільного телефона НОМЕР_1 ), після чого розмістив у загальнодоступних чатах, що створюються та підтримуються за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram», оголошення про здійснення пошуку та збирання інформації з обмеженим доступом про фізичних осіб, підшукавши, тим самим замовників, від яких отримуватиме грошові кошти (безпосередньо або із залученням третіх осіб), та розподілив їх між собою та іншими учасниками вказаної протиправної діяльності. У подальшому ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб залучив до своєї протиправної діяльності колишнього військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_9 в силу раніше набутих знайомств під час проходження військової служби серед військовослужбовців Державної прикордонної служби України у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці запропонував заступнику начальника прикордонного відділу прикордонного контролю штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснювати збір конфіденційної інформації на пропозицію останнього, зацікавивши його вигідністю такої незаконної діяльності. Вищевказані відомості мали бути отримані ОСОБА_10 з використанням доступу до бази даних АПК «Гарт-1», який останній мав у зв`язку із службовою діяльністю. За надання послуг із збирання інформації про певних осіб ОСОБА_6 встановив наступну плату за блок конфіденційної інформації з державного реєстру, пошукової або іншої системи щодо однієї особи: конфіденційна інформація щодо однієї особи та інформація про факти перетину нею державного кордону, яка є інформацією з обмеженим доступом, зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства з бази даних «Аркан» або АПК «Гарт-1» приблизно 80 доларів США, конфіденційна інформація щодо однієї особи та інформація про наявне обмеження у такої особи в перетині державного кордону, яка є інформацією з обмеженим доступом, зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства з підсистеми «Ризик» ІТС АПК «Гарт-1» приблизно 150 доларів США.
Так, 22.01.2019 р. о 17:04 год. ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» від ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, отримав замовлення щодо отримання конфіденційної інформації про факти перетину державного кордону України стосовно громадян України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 . У подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний задум, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що не має відповідних законних підстав для збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації, з 22.02.2019 р. по 24.01.2019 р. у невстановлених досудовим розслідуванням місці та спосіб отримав з бази даних «Аркан» інформацію про факти перетину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 державного кордону України. Надалі ОСОБА_6 23.01.2019 р. о 18:10 год. за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» проінформував ОСОБА_11 про те, що протягом двох годин він матиме доступ до запитуваної інформації, після чого того ж дня о 21:00 год. проінформував останнього про її наявність. У свою чергу ОСОБА_11 24.01.2019 р. о 14:48 год., діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей, використовуючи термінал «ПриватБанк» (TS200861), який розташований в приміщенні ТЦ «Метрополіс» за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12, перерахував грошові кошти у розмірі 4500 грн. із розрахунку по 80 доларів США за блок інформації стосовно кожної особи у гривневому еквіваленті на раніше зазначений ОСОБА_6 банківський рахунок, відкритий у ПАТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_14 , яка є співмешканкою ОСОБА_6 , до якого випущено банківську картку № НОМЕР_2 , та яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 , в рахунок сплати за надання останнім вищевказаної конфіденційної інформації. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, зібрану на замовлення ОСОБА_11 інформацію з обмеженим доступом стосовно факту перетину державного кордону України ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з 22.01.2019 р. по 24.01.2019 р. зберіг в своєму мобільному терміналі два файли «Відомості_про_осіб_які перетнути» загальним об`ємом 8641 байт та «Відомості_про_осіб_які_перетнули1» загальним об`ємом 43222 байт після чого 24.01.2019 р. о 14:57 год. за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» передав їх ОСОБА_11 , тим самим збув її.
Таким чином, ОСОБА_6 , який діяв без передбаченого законом дозволу, інформація щодо яких зберігається та оброблюється у автоматизованій підсистемі «Ризик» ІТС АПК «Гарт-1», базі даних «Аркан» та у базі даних «АРМОР», незаконно зібрав, зберіг та збув інформацію з обмеженим доступом конфіденційну інформацію стосовно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
У клопотанні зазначено, що 24.12.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_20 , в ході якого виявлено та вилучено:

мобільний телефон SAMSUNG S/N НОМЕР_3 з сім-картою: НОМЕР_1 ;
банківська пластикова картка Ощадбанк НОМЕР_4 ;
банківська пластикова картка Ощадбанк НОМЕР_5 ;
аркуш паперу з копією лицьової сторони картки Ощадбанк із чорновими записами;
банківська картка Райффайзен Банк № НОМЕР_6 ;
упаковка, документи, утримувач та маленький утримувач до сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ України» НОМЕР_7 ;
флеш накопичувач MicroSD / Apacer 16 GB із маркуванням: « НОМЕР_8 »;
ноутбук Lenovo B50-80, S/N: МР07Q0Н5.
А 24.12.2019 р. за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14 у службовому кабінеті ОСОБА_6 № 203 Управління стратегічних розслідувань ГУ НП у Харківській області проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:
блокнот чорного кольору з чорновими записами;
флеш накопичувач білого кольору № 7281Н90581НМ;
флеш накопичувач чорного кольору Apacer з біркою із написом: « ОСОБА_6 інв.№ 62».
25.12.2019 р. вищезазначені речі та документи, які являються власністю підозрюваного ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Зазначені речові докази зберігаються в військовій прокуратурі Київського гарнізону. З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості, щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, 25.12.2019 р. виявлене та вилучене в ході обшуку квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_20 24.12.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлене та вилучене в ході обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_6 № 203 Управління стратегічних розслідувань ГУ НП у Харківській області за адресою: м. Харків вул. Весніна, 14 постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_21 визнано речовими доказами.
Прокурором доведено, що вказане майно є доказом злочину, а також факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, подальшого відчуження майна.
Слідчий суддя враховує те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено. Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000034 від 05.07.2018 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 361-2 КК України, яке вилучено в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
мобільний телефон SAMSUNG S/N НОМЕР_3 з сім-картою: НОМЕР_1 ;
банківська пластикова картка Ощадбанк НОМЕР_4 ;
банківська пластикова картка Ощадбанк НОМЕР_5 ;
аркуш паперу з копією лицьової сторони картки Ощадбанк із чорновими записами;
банківська картка Райффайзен Банк № НОМЕР_6 ;
упаковка, документи, утримувач та маленький утримувач до сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ України» НОМЕР_7 ;
флеш накопичувач MicroSD / Apacer 16 GB із маркуванням: « НОМЕР_8 »;
ноутбук Lenovo B50-80, S/N: МР07Q0Н5.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000034 від 05.07.2018 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 361-2 КК України, яке вилучено в ході обшуку службового кабінету № 203 Управління стратегічних розслідувань ГУ НП у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, а саме:
блокнот чорного кольору з чорновими записами;
флеш накопичувач білого кольору № 7281Н90581НМ;
флеш накопичувач чорного кольору Apacer з біркою із написом: « ОСОБА_6 інв.№ 62».
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1