Справа № 686/254/20
Провадження № 1-кс/686/435/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 21.12.2019 про відмову у визнанні потерпілим і проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні №0001048 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

08.01.2020 року на розгляд слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіальне управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 21.12.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001048 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, в якій скаржник посилається на те, що вона є протиправною, незаконною та необґрунтованою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений у встановленому порядку. За таких обставин, враховуючи надання суду матеріалів кримінального провадження, неявка вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження №0001048 від 21.12.2019, приходжу до висновку що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

В провадженні слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіальне управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0001048 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (не закінчений замах невідомою особою на вбивство ОСОБА_3 близько 01 години 02.11.2019).

ОСОБА_3 звернувся до Першого слідчого відділу слідчого управління Територіальне управління Державного бюро розслідувань із клопотанням про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 21.12.2019 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим з посиланням на те, що в кримінальному провадженні на даний час будь-які докази, які б свідчили про завдання йому шкоди, відсутні, а сам ОСОБА_3 у своїй заяві такої шкоди не обґрунтував і не довів.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001048 від 21.12.2019, ОСОБА_3 і описав, і обґрунтував, і надав докази, які, на його думку, свідчать про завдання йому шкоди кримінальним правопорушенням, зокрема, фотокопії забоїв та медичної довідки від 02.11.2019 р.

Слідчий не проаналізував належно зазначених обставин в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таких очевидних та достатніх підстав у даному кримінальному провадженні немає, адже саме кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_3 і за фактом скоєння злочину проти його власного життя і здоров`я.

За таких обставин слід дійти висновку, що оскаржувана постанова є невмотивованою та необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Що ж стосується вимоги в частині зобов`язання слідчого провести слідчі дії для розкриття злочину згідно клопотання від 26.12.2019, то вона не підлягає до задоволення, оскільки положення кримінального процесуального законодавства не передбачає прийняття слідчим суддею такого рішення. Натомість відповідно до п. 4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», саме правильність застосування слідчим або прокурором ст. 55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 21.12.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001048 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В решті вимоги скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя