справа № 208/6614/19
провадження № 1-кп/208/699/19
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду

31 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеного 02.10.2019 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001609, що надійшли до суду 02.10.2019 року з Дніпродзержинської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.07.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК Україниц на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів зазначеного обвинувального акта вбачається, що кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Дніпродзержинська, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, або повернення обвинувального акта прокурору, судом не вбачається.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений та його захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і суд не вбачає для цього перешкод.

Окрім цього, згідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин під час відбування покарання з випробовуванням, не має постійного місця роботи, вчиняв кримінальні правопорушення корисливої спрямованості, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, а також про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також з огляду на термін покарання, ризику переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, наявності обґрунтованого обвинувачення, вважав доцільним обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу на стадії досудового слідства у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно особи обвинуваченого, який раніше вчиняв кримінальні правопорушення, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що є ризиком ухилення від суду, приймаючи до уваги, що знаходячись на свободі ОСОБА_7 , не маючи постійного джерела доходи може вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, суд приходить до висновку, що жоден з інших запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 314, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 04.11.2019 року на 13.00 годину.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28 грудня 2019 року.

Відповідно до норм ч.3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 гривень.

У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі п`яти днів, вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у виді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен виконувати строком по 28 грудня 2019 року:

- з`являтися за першим викликом до прокурора або суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для вихзду за кордон, інші документи, що дають право на вихзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1