УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво № 2692/10 від 28.10.2004р. про право на заняття адвокатською діяльністю та договір про надання правової допомоги), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під домашнім арештом, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одружений, працює в Національній поліції України в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000166 від 01.10.2018р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом в кримінальному провадженні № 0000166 від 01.10.2018р., відповідає вимогам ст.ст. 181, 194, 199 КПК України.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що встановленні ризики, під час застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

Крім того, досудове розслідування в даному провадженні завершити не можливо. У зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: допитати осіб, які володіють відомостями, що мають доказове значення у кримінальному провадженні; скасувати грифи секретності та долучити до кримінального провадження всі матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій, в тому числі, ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тому, постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 18.12.2018р. строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000166 від 01.10.2018р. був продовжений до трьох місяців, тобто до 22.01.2019р.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання та просили відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, та додані до клопотання докази, не підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 працює в Національній поліції України в м. Києві, має постійне місце проживання та реєстрації, жодним чином не порушував встановлені йому раніше обов`язки, що свідчить про його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні, тому застосування до нього цілодобового домашнього арешту, суттєво обмежує його права та свободи. У зв`язку з чим, захисник просив, в разі прийняття суддею рішення про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом, заборонити йому залишати житло у певний період доби.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до наказу № 77 о/с від 31.01.2017р. Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого відділу викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві.

Слідчою групою Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005099 від 27.11.2017 за ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 311 КК України. До складу групи зокрема входять слідчі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а доручення слідчих виконуються співробітниками відділу викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві, зокрема оперуповноваженим ОСОБА_5

07.09.2018р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

У жовтні 2018 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами із числа співробітників Подільського УП ГУНП у м. Києві та управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві з метою вимагання у ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 50 000 доларів США з погрозою обмеження його прав, свобод, законних інтересів, а саме: погрозами зміни запобіжного заходу останньому із застави на тримання під вартою, притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 306 КК України та подальшого кримінального переслідування за здійснення останнім діяльності, пов`язаної з реалізацією лікарських засобів, які у своєму складі містять прекурсори.

Надалі, у жовтні 2018р. вказані особи, знаходячись у приміщенні Подільського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 20 почали вимагати у ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 50 000 доларів США, погрожуючи йому настанням вищевказаних негативних наслідків. ОСОБА_10 був вимушений погодитись на ці незаконні вимоги.

09.10.2018р. близько 10 години ранку, знаходячись біля приміщення управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 43, ОСОБА_5 на виконання спільного злочинного плану зустрівся з ОСОБА_10 .

У ході зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_5 , що з метою виконання вказаних незаконних вимог ОСОБА_5 та інших вищевказаних осіб він зібрав 25 000 доларів США із необхідних 50 000 доларів США.

З метою виконання вказаних незаконних вимог ОСОБА_10 звернувся до оперуповноваженого Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 для того, щоб останній виступив посередником при передачі грошових коштів вказаним співробітникам поліції.

11.10.2018р. близько 9-10 години ранку, знаходячись біля приміщення управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_12 та підтвердив незаконні вимоги, раніше висунуті ОСОБА_10

12.10.2018р. близько 10 години ранку, знаходячись біля приміщення управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 знову зустрівся з ОСОБА_12 .

У ході зустрічі ОСОБА_5 підтвердив незаконні вимоги, раніше висунуті ОСОБА_10 , та додатково повідомив, що ОСОБА_10 необхідно буде укласти угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, яке розслідується слідчими Подільського УП ГУНП у м. Києві.

19.10.2018р. близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустрілись з ОСОБА_12 за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21. Під час зустрічі ОСОБА_8 висловив ОСОБА_12 вимогу передати йому грошові кошти у сумі 50 000 доларів США, які ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи вимагали у ОСОБА_10 . У ході розмови ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що зможе передати їм вказані грошові кошти у понеділок 22.10.2018, оскільки вони у нього при собі відсутні, на що останні погодились.

20.10.2018р. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_12 та вказав на необхідність прискорення передачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошових коштів.

22.10.2018р. ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про місце та час зустрічі, а саме: того ж дня о 17 год. 00 хв. поряд з відділенням банку «БТА» за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 35, де він та ОСОБА_8 зможуть отримати грошові кошти у сумі 50 000 доларів США.

Того ж дня, близько 17 год. 40 хв., слідчі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , доводячи до кінця спільний злочинний план, знаходячись поряд з відділенням банку «БТА» отримали від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 50 000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України на цей день становило 1 409 100 грн., після чого були затримані.

29.10.2018р. о 17.40год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 189 КК України.

Пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 4 ст. 189 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: заява ОСОБА_10 , щодо протиправної діяльності працівників поліції відносно нього; протоколи допиту свідка ОСОБА_10 та надані останнім звукозаписом перемовин із працівниками поліції; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол обшуку кабінетів Подільського УП ГУНП у м. Києві; протокол обшуку кабінетів управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві; протоколи НСРД, проведеними у кримінальному провадженні; протокол про використання заздалегідь ідентифікованих засобів (огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_13 ); протокол огляду місця події сходів, що ведуть до підземного переходу та станції метрополітену «Нивки» та інші матеріали кримінального провадження.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 13.12.2018р. відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23.12.2018р., включно.

Постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 18.12.2018р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 01.10.2018р. до трьох місяців, тобто до 22.01.2019р.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, проте, у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи, суттєво зменшилися.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначив, що питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. (Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 30).

Обов`язок забезпечити розумній строк досудового тримання під вартою покладається на судові органи, які повинні розглянути всі факти на користь і проти існування справжньої потреби суспільного інтересу, який, при належному врахуванні принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207, п. 35).

Вирішуючи питання стосовно продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, слідчий суддя враховує обставини даного кримінального провадження, особу підозрюваного ОСОБА_5 , його сімейний та майновий стан, належну процесуальну поведінку підозрюваного під час виконання покладених на нього обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів того, що подальше тримання ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, виправдовує інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та з метою непорушення його прав та свобод, гарантованих Конституцією України, продовжити підозрюваному строк тримання під домашнім арештом, заборонивши йому, в період часу з 22.00год. до 07.00год., наступної доби, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до детектива, прокурора та суду за першою вимогою, повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування, з особами, визначеними слідчим, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 195, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, до 22.01.2019р. включно, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00год. до 07.00год. наступного дня.

Продовжити строк дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати до детектива, прокурора та суду за першою вимогою,

- повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

- утримуватися від спілкування, з особами, визначеними слідчим,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 22.01.2019р. включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України, а її виконання - на орган Національної поліції України за місцем знаходження підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1