печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8556/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

22.02.2020 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні №00000068 про накладення арешту на вилучені 20.02.2020 в ході затримання ОСОБА_4 грошових коштів; блокнот темно-синього кольору; мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМEI 1: НОМЕР_1 з сім картою Лайфсел та Київстар.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000068 від 21.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу Управління ДСНС України в Черкаській області № 2 від 09.01.2018 перебуває на посаді головного інспектора Черкаського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Черкаській області.
ОСОБА_4 , займаючи посаду головного інспектора Черкаського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Черкаській області, маючи спеціальне звання підполковника служби цивільного захисту, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до ч. 2 ст. 18 КК України та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою. Будучи представником державного органу виконавчої влади, правоохоронного органу, всупереч інтересам служби, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом використання наданої йому влади ОСОБА_4 вчинив злочин. 20.02.2020 о 14 год. 50 хв. головного інспектора Черкаського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Черкаській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України. 21.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. 21.02.2020 органом досудового розслідування винесено постанову про визнання речовим доказом, вилучених в ході затримання ОСОБА_4 50 наступних банкноти номіналом по 100 грн. в кількості 50 одиниць: ЕХ1746241 МИ4562667 МЛ1278744 ЗХ1541788 ВЕ3376984 МВ3558302 СБ3208246, МН8073973 КП5381558 СЖ1672723 СВ2691716 ЗА2965012 МВ9035353 МЗ5352796 ЗХ6826296 ЗД9350873 КП3139718 КС0421675 ЗХ2964898 ЕА1214659 СЄ5465589 ТА1668220 МД3079404 МП8878623 МН1619495 КМ3297589 ЗЗ7557048 КВ6495604 КЗ4690296 ТБ4219836 МП9508636 СА0973051 КЛ0880731 КП8474521 ЗЦ1244109 СБ4036005, МЛ3791031 СЖ4856967 МГ9371015 СГ8481883 МБ3179322 СИ7835733 МП0327914 СА5742226 МВ4038712 КР0134679 СВ8722907 КТ0371353 МН3063554 КП2991258 та майна а саме: блокноту темно-синього кольору та мобільного телефону марки HUAWEI чорного кольору з сім картками операторів мобільного зв`язку Лайфсел та Київстар. 21.02.2020 вмотивованою постановою слідчого вказані вище грошові кошти та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000068. Враховуючи викладене вище, сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні є необхідність в накладенні арешту. Слідчий вказує, що з метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на вказане майно підозрюваного, з метою забезпечення у майбутньому забезпечення відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди та з метою збереження речових доказів. Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності». Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98). Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом. Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та приходжу до висновку, про задоволення клопотання частково, та вважаю, що накладення арешту на майно, яке належить останньому, а саме: на блокнот темно-синього кольору та мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору з сім картками операторів мобільного зв`язку Лайфсел та Київстар, є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, з метою конфіскації та з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні. В частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, клопотання слідчого не підлягає задоволенню оскільки, відповідно до протоколу спеціального слідчого експерименту від 20.02.2020 року вилучені грошові кошти належать Управлінню СБУ в Черкаській області та видані для документування протиправної діяльності інспектора міжрайонного відділу Управління ДСНС України в Черкаській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших осіб, які можливо причетні до вчинення злочину. Загальна сума оглянутих грошових коштів складає 15 000 грн.. 21.02.2020 постановою слідчого вказані вище грошові кошти та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000068. Вилучені грошові кошти не є власністю підозрюваного ОСОБА_4 , вказані грошові кошти належать Управлінню СБУ в Черкаській області, тому не можуть бути арештовані.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучені під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речі, а саме: - блокнот темно-синього кольору; - мобільний телефон Huawei чорного кольору ІМEI 1: НОМЕР_1 з сім картою Лайфсел та Київстар. В іншій частині відмовити. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт. Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1