справа № 563/56/20
провадження № 1-кп/563/66/20
У Х В А Л А
26 лютого 2020 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Корець Рівненської області клопотання прокурора Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000039 від 05.05.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, -

встановив:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням в якому вказує, що в провадженні слідчого відділення Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного відділу Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000039 від 05.05.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

Службові особи КМС «Корець» неналежно виконуючи своїх службові обов`язки, зокрема не встановивши реальної вартості будівельно-монтажних робіт проведених підприємцем ОСОБА_18 по ремонту КМС «Корець» та інших обставин проведення вказаних робіт, внаслідок чого Корецьким районним судом було затверджено мирову угоду, згідно якої КМС «Корець» визнає позов ОСОБА_19 і ОСОБА_18 про стягнення боргу на загальну суму 2 617 157,2 грн.

За вказаними фактами 05.05.2014 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000039 та розпочато досудове розслідування кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України. У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, проте встановити причетну до вчинення вказаних злочинів особу не вдалося, повідомлення про підозру в межах вищевказаного кримінального провадження не здійснювалося.

Оскільки кримінальні правопорушення відносяться до злочинів середньої тяжкості, злочини було вчинено 05.05.2014 року, з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задоволити.

Потерпілі, які з`явилися в судове засідання категорично заперечили відносно закриття провадження. Вказали, що на їх думку досудове розслідування проведене не в повному обсязі, поверхнево, про перекваліфікацію їх ніхто не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, потерпілих, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 05.05.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України за фактом заволодіння чужим майном (цілісним майновим комплексом санаторію) посадовими особами Корецького міжколгоспного санаторію «Корець» шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та службового підроблення, вчиненого в особливо великих розмірах.

Органами досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню проведено ряд слідчих дій, проте встановити особу чи осіб, винних у вчиненні вказаного злочину не вдалося.

Останні слідчі дії в кримінальному провадженню за ознаками ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України були проведені в 2014 році.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_20 від 30 травня 2017 року кримінальне провадження перекваліфіковане з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені ст. 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого злочину.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 191 КК України згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочину особливої тяжкості за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Тоді як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, жодної слідчої дії після 30.05.2017 року по кримінальному провадженню № 0000039 не вчинялось, потерпілі про зміну кваліфікації не повідомлялися. Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст.92 КПК України.

Судом встановлено, що перед направленням клопотання про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування не проведено слідчих (розшукових) дій, результати яких переконливо свідчили б про вичерпання можливостей досягнути мети кримінального провадження та встановити особу винного.

Суд вважає, що розслідування у цій справі не було ретельним та не може відповідати вимозі ефективності, у зв`язку з цим необхідно провести подальші процесуальні та слідчі дії, оскільки закриття провадження без достатньо обґрунтованого висновку про неможливість встановлення винної особи може свідчити про неефективність розслідування.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Ілларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах « Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та « Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

З викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч.1ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. 9, 25 КПК України..
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства`та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000039 від 05.05.2014 року шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України. Крім того, потерпілі проти такого закриття.
За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000039 від 05/05/2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000039 повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02 березня 2020 року о 15 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1

.