Справа №718/624/20
Провадження №1-кп/718/48/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 27 березня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні якого знаходиться неповнолітній син (14 років), раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 , -

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення.
Приблизно о 12:00 год. 27.03.2020 ОСОБА_3 , йдучи по вул. Федьковича в с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, зустрів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який направлявся до свого господарства із продуктами харчування та запропонував йому вжити алкогольні напої та продукти, куплені ОСОБА_5 , на що ОСОБА_5 відмовився.

Через деякий час, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_3 переконавшись що ОСОБА_5 покинув територію свого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов на подвір`я господарства, підійшов до житлового будинку та шляхом віджиму скоби навісного замка житлового будинку, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, відповідно до якого кожному гарантується недоторканість житла, проник без дозволу власника до житлового будинку ОСОБА_5 з метою викрадення продуктів харчування.

Перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 , таємно викрав продукти харчування, після чого відніс їх до свого домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла.

Процесуальна позиція обвинуваченого.
У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_3 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України, визнає себе винуватим повністю у вчиненому кримінальному правопорушенні за наведених у обвинувальному акті обставин та просив затвердити угоду про примирення, яка була укладена у вказаному кримінальному провадженні.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
На розгляд Кіцманського районного суду Чернівецької області разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення у кримінальному провадженні №0000199, укладена 31 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Зміст угоди складається з 6 пунктів: 1) з формулювання обвинувачення, що вказане вище у тексті цього вироку; 2) повне та беззастережне визнання винуватості ОСОБА_3 у зазначеному діянні та відшкодування шкоди; 3) погоджене сторонами вид та міра покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.; 4) наслідки укладення та затвердження угоди; 5) положення ст. 476 КПК України; 6) роз`яснення підозрюваному наслідки невиконання угоди, а саме: положення ст. 389-1 КК України.

Також в угоді про примирення, окрім вищезазначених обов`язкових елементів її змісту, вказано дату її укладення 31 березня 2020 року та вона скріплена підписами сторін (а.с.6-8).

Отже, перевіряючи таку угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, приходжу до висновку, що дана угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 162 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.
Так, прокурор ОСОБА_4 , у судовому засіданні щодо затвердження угоди про примирення не заперечував та просив суд затвердити дану угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю та пояснив суду, що дійсно вчинив його при зазначених обставинах, у скоєному щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду. Умови угоди зможе реально виконати.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити укладену ним угоду про примирення та пояснив суду, що уклав її добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.
У п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена зокрема угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, який згідно до класифікації визначеної ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє: права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також обвинувачений цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. У тому числі обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та сплатити штраф.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені Законом.

Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про примирення та узгоджену сторонами угоди міру покарання, а також судом враховується і дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема його характеристику, те, що він перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері, проте не перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра (а.м.к.п.44-49).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено та прокурором у обвинувальному акті не заявлено.

Погоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 162 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, є таким, що передбачене санкцією частини статті та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 50,65 КК України.

З урахуванням думок учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що вид та міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про примирення.
Таким чином, перевіркою угоди про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України судом установлено, що зміст угоди та порядок її укладення відповідає вимогам процесуального закону України, в тому числі ця угода відповідає і вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а саме: правильно узгоджено вид та міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої виду та міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався та клопотань про його обрання до суду не надодило.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 370, 371, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000199 від 27 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання, узгоджене в угоді про примирення, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. в дохід держави.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1