ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6081/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1342/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, із неповною середньою освітою, розлучений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 17.10.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 25.01.2018 року, за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК Украни з призначенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2017 року у виді 1 (одного) року позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.310 КК України, діючи повторно, в один із днів наприкінці липня чи на початку серпня 2018 року, але не пізніше 03.08.2018 року, точну дату та час в ході слідства встановити не виявилося можливим, перебуваючи вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на незаконне виготовлення для подальшого зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу- канабісу, без мети збуту, вирішив здійснити виготовлення наркотичного засобу із рослин коноплі, які проростали на території його приватного домоволодіння. При цьому його причетність до незаконного посіву та вирощування коноплі встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе.

Саме в той час ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись на території зазначеного домоволодіння, спочатку зірвав з кущів коноплі листя та суцвіття, які в подальшому висушив, а потім одну частину подрібнив повністю, а іншу частково.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого його зберігання без мети збуту.

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою незаконного зберігання виготовленого ним наркотичного засобу, який був частково подрібнений, помістив його у два дерев`яні ящики, які поставив на підлозі в приміщенні сараю, розташованого на території двору домоволодіння. Іншу частину подрібненого ним наркотичного засобу він помістив у полімерний пакет, який поклав на шафу, розташовану в приміщенні спальної кімнати житлової квартири АДРЕСА_2 одноповерхового багатоквартирного житлового будинку. Крім того, він помістив подрібнений ним наркотичний засіб у металеву миску, яку поставив на стіл у приміщенні вказаної спальної кімнати.

Протиправна злочинна діяльність ОСОБА_7 щодо незаконного зберігання виготовленого ним особливо небезпечного наркотичного засобу, була припинена 03.08.2018 року, який станом на 09 годину ранку, перебував у стані, викликаному вживанням наркотичного засобу.

При цьому працівниками Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.07.2018 року під час проведення обшуку у період часу з 09 год. 14 хв. до 11 год. 03 хв. на підлозі у приміщенні сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 в середині двох дерев`яних ящиків виявлено та вилучено речовину зеленого кольору рослинного походження у висушеному стані масою 425,5 грама, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 393,4 грама.

При цьому у приміщенні спальної кімнати житлової квартири АДРЕСА_2 за вказаною адресою на шафі виявлено та вилучено полімерний пакет з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, у висушеному та подрібненому стані. Крім того на столі у зазначеній кімнаті всередині миски виявлено та вилучено речовину зеленого кольору, рослинного походження, у висушеному та подрібненому стані.

Загальна маса виявленої та вилученої у квартирі АДРЕСА_2 речовини рослинного походження становить 35,3807 грама та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 32,5257 грама.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.310 КК України, незаконно виготовив та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною вагою 425,9257 грама, що підтверджено висновком експерта за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №2132 від 28.08.2018 року.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України мінімальне покарання передбачене інкримінованою йому статтею КК України обравши розмір покарання на розсуд суду.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання яке не відповідає тяжкості скоєного злочину, оскільки ОСОБА_7 визнав свою провину, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, посилання суду на стан наркотичного сп`яніння як на обставину, що обтяжує покарання нічим не доведено . Крім того вказує, що суд не врахував щире каяття ОСОБА_7 , яке виразилось у визнанні свої провини, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України. Вважає, що суд при призначенні покарання повинен був призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, яке передбачене інкримінованою йому статтею.

Вислухавши доповідь судді; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме. Врахував принцип законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини скоєння даного злочину, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Крім того судом враховано, що з 2015 року ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря психіатра та згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 721 від 25.09.2018р. ОСОБА_7 на час проведення експертизи страждає на хронічне психічне захворювання у формі змішаного розладу особистості. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також ОСОБА_7 на час проведення експертизи за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до ст. 66 КК України суд врахував обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України суд врахував обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, яка перебувала у стані викликаному вживанням наркотичного засобу.

Посилання захисника , що вказана обтяжуюча покарання обставина не знаходить свого підтвердження, спростовуються поясненнями ОСОБА_7 в суді першої інстанції, які зазначені у вироку. Окрім того вказана обставина зазначена в обвинувальному акті і учасниками судового розгляду в суді першої інстанції не заперечувалась. Тому, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не має підстав ставити під сумнів фактичні обставини кримінального правопорушення зазначенні у вироку.

Крім того судом прийнято до уваги, що ОСОБА_7 скоїв злочин в період іспитового строку та призначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, але відповідних висновків для себе не зробив, та продовжуючи злочинну діяльність вчинив вказаний злочини в період іспитового строку, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ст. 71 КК України, а призначення більш м`якого покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, будуть достатніми для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді-