Справа № 128/2192/19
УХВАЛА
Іменем України

09 січня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 08.03.2019, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИЛА:

15.08.2019 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000160 від 08.03.2019, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.08.2019 та 16.08.2019 визначено колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою від 20.08.2019 по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче засідання.
В підготовчому засіданні головуюча по даному кримінальному провадженню суддя ОСОБА_1 та члени колегії судді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали спільну заяву про самовідвід.

Заява про самовідвід мотивована тим, що 15.08.2019 під час автоматичного розподілу вказаної справи було допущено помилку, а саме: в обліково-статистичній картці склад суду зазначено «одноособово», в той час, коли кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, розглядається колегіально у складі трьох суддів. Лише 16.08.2019 до даної справи було добавлено ще двох суддів як склад колегії.

Тобто зазначена справа мала бути розподілена в день реєстрації відповідної судової справи, а саме: 15.08.2019, а у випадку недостатньої кількості суддів станом на 15.08.2019 можливо на наступний день, а не з визначенням 15.08.2019 головуючого по справі, а 16.08.2019 членів колегії.

В підготовчому засіданні прокурор та представник потерпілої не заперечили проти задоволення заяви про самовідвід колегії суддів, а обвинувачений та його захисник у вирішенні даної заяви поклалися на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши заяву про самовідвід, матеріали кримінального провадження, наявні в суду, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 35 КПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує: 1) об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді; 2) визначення присяжних для судового розгляду з числа осіб, які внесені до списку присяжних; 3) надання фізичним та юридичним особам інформації про стан розгляду матеріалів кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом; 4) централізоване зберігання текстів вироків, ухвал та інших процесуальних документів; 5) підготовку статистичних даних; 6) реєстрацію вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її руху; 7) видачу вироків, ухвал суду та виконавчих документів на підставі наявних у системі даних; 8) передачу матеріалів до електронного архіву.

Матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до п. 16 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.10.2010 № 30 із наступними змінами (далі - Положення), для колегіального розгляду судової справи або матеріалів кримінального провадження у складі трьох суддів постійної колегії суддя-доповідач обирається відповідно до пункту 6 цього Розділу. Два інші судді постійної колегії, що розглядатиме справу, визначаються модулем автоматизованого розподілу із числа суддів основного складу постійної колегії, до якої входить обраний суддя-доповідач під час тієї самої процедури автоматизованого розподілу.

Відповідно до п. 6 розділу VIII Положення первісний розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу в хронологічному порядку їх надходження до суду (реєстрації) в наступній послідовності: 1) формується список компетентних суддів для розгляду конкретної справи; 2) для компетентних суддів розраховуються коефіцієнти навантаження; 3) із числа компетентних суддів з урахуванням встановлених коефіцієнтів навантаження здійснюється випадковий вибір судді (судді-доповідача); 4) на підставі результатів проведеного автоматизованого розподілу проводиться коригування коефіцієнтів фактичного та середньозваженого навантаження суддів; 5) у разі визначення судді-доповідача проводиться визначення суддів, що входять до складу постійної колегії.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що дане кримінальне провадження мало бути розподілене в день реєстрації відповідної судової справи, а саме: 15.08.2019, а у випадку недостатньої кількості суддів станом на 15.08.2019 можливо на наступний день, а не з визначенням 15.08.2019 головуючого по справі, а 16.08.2019 членів колегії, тобто в даному випадку було порушено встановлений порядок визначення колегії суддів для розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Пунктом 5 частини 1 статті 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі (рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11).

Згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що було порушено встановлений ч. 3 ст. 35 КПК України порядок визначення складу колегії суддів для розгляду даного кримінального провадження, що виключає участь у зазначеному кримінальному провадженні головуючого судді та членів колегії, та за наявності обставин, які можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості суддів, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід суддів головуючого та членів колегії.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити заяву суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід при розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 08.03.2019, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_1 , членів колегії суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 08.03.2019, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 08.03.2019, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (справа № 128/2191/19), передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до положень ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3