КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.01.2020 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділупрокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком до 29.02.2020.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_7 не має намірів і можливості впливати на хід досудового розслідування, оскільки станом на 02.01.2020 у кримінальному провадженні проведені майже усі необхідні слідчі дії, а саме допитані підозрюваний, свідки та потерпілі, отримані відеозаписи та проведено ряд експертиз. Крім того, автомобіль зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.
Слідчим суддею не дотримано вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, не повно та не об`єктивно дослідженні всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.
Крім того, слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний є особою молодого віку, навчається на 5 курсі Київського національного торгівельно-економічного університету, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, раніше не судимий, має постійне місце проживання.
Суспільний резонанс, викликаний дорожньо-транспортною пригодою, на думку захисника, не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, родичі підозрюваного відшкодовують шкоду завдану потерпілим, розуміючи ступінь своєї відповідальності.
Також апелянт звертає увагу, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до злочинів, вчинених з необережності, та підозрюваний жодним чином не бажав настання тяжких наслідків.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001223 від 11.11.2019, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 286 КК України.
10.11.2019 о 23 год. 15 хв. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
11.11.2019 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 , з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.11.2019 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.01.2020, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2019 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців, тобто до 11.03.2020.
02.02.2020 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням від 27.12.2019 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 днів, тобто у межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.01.2020 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділупрокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком до 29.02.2020.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також тяжкість покарання, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, те, що він є раніше не судимою особою, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, характеризуючі дані, та неможливість завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому злочині, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується існування ризиків переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на свідків, а також можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, навчається на 5 курсі Київського національного торгівельно-економічного університету, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження захисника про те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до злочинів, вчинених з необережності, були предметом дослідження слідчого судді, та не можуть бути підставою для скасування ухвали.
Доводи апеляційної скарги про те, що родичі підозрюваного відшкодовують шкоду завдану потерпілим, розуміючи ступінь своєї відповідальності, не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання захисника на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави, є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який спричинив загибель людини, а тому, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 січня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком до 29 лютого 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3