У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/780/20

Номер провадження 1-в/184/57/20

08 травня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ржищів, Когарлицького р-ну, Київської обл., громадянки України, не заміжньої, до засудження не працюючу, до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої:
- 27.03.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 191 ч. 3, 358 ч. 3, 70, 72, 75, 76 КК України до 04 років обмеження волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на 02 роки з встановленням іспитового строку на 02 роки. Вироком Апеляційного суду Київської області від 15.06.2015 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 27.03.2015 року скасовано в частині звільнення з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та засуджено до 04 років обмеження волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із розпорядженням товарно-матеріальних цінностей на 02 роки,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 ,

представник спостережної комісії - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», погоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України.

В обґрунтування подання начальник установи посилається на те, що засуджена за час відбування покарання довела своє виправлення, оскільки характеризується позитивно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує всі законні вимоги адміністрації, має чотири заохочення, стягнень не має, норми виробітку виконує на високому рівні, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні представник ПВЦ-79 подання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Крім того вказала на те, що за весь час відбування покарання у ПВЦ-79 засуджена сумлінно ставиться до виконуваної нею роботи, жодних зауважень ні до поведінки, ні до праці засудженої у адміністрації установи немає, засуджена самостійно та у повному обсязі сплатила визначені вироком суду процесуальні витрати, самостійно, крім здійснення погашень за виконавчим листом, здійснює погашення матеріальних збитків завданих потерпілому.

Засуджена підтримала подання у повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки за час відбування покарання поведінка у неї зразкова, жодних зауважень від адміністрації установи до неї немає, до праці ставиться сумлінно та виконує усі вимоги персоналу установи. Крім того зазначила, що у вчиненому злочині вона щиро розкаялася, усвідомила протиправність своєї поведінки та наслідки вчиненого злочину та вказала, що у подальшому жодних порушень закону вона не допустить. Вказала на те, що у разі умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у неї наявне місце роботи, завдяки чому вона у більш коротші терміни та у повному обсязі зможе відшкодувати завдані потерпілому збитки, аніж перебуваючи в установі виконання покарань.

Представник спостережної комісії подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання ПВЦ-79 заперечував, посилаючись на те, що матеріальна шкода, завдана потерпілому у повному обсязі не відшкодована, з огляду на що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої. Крім того прокурор вказав на те, що засуджена працевлаштована зі ставкою лише 0,5, а тому в останньої не може бути 100% виробітку.

Розглянувши подання Державної установи «Покровський виправний центр (№79), заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджена 27.03.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 191 ч. 3, 358 ч. 3, 70, 72, 75, 76 КК України до 04 років обмеження волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на 02 роки з встановленням іспитового строку на 02 роки. Вироком апеляційного суду Київської області від 15.06.2015 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 27.03.2015 року скасовано в частині звільнення з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та засуджено до 04 років обмеження волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із розпорядженням товарно-матеріальних цінностей на 02 роки.

Засуджена відбуває покарання з 19.03.2017р. До державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 14.05.2017р. із ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Як вбачається із матеріалів справи, не відбутий строк покарання засудженою ОСОБА_3 станом на 08.05.2020р. становить 8 місяців 14 днів.

У відповідності до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Станом на 24.09.2019 року засуджена ОСОБА_3 відбула 2/3 строку покарання, а отже умова, передбачена ч.3 ст.81 КК України дотримана.

У п. 17 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року зазначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 19.03.2017 року. До Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" прибула 14.05.2017 року з Державної установи "Київський слідчий ізолятор".
По прибуттю до установи засуджена ОСОБА_3 була працевлаштована: за період з 27.05.2017 року по 19.06.2017 року на контрагентському об`єкті ПАТ "НЗФ"; за період з 20.06.2017 року по 31.10.2017 року в ДУ "Покровський виправний центр (№ 79)" в господарчу обслугу установи прибиральницею службових приміщень та на контрагентському об`єкті ПАТ "НЗФ" з травня 2017р. по жовтень 2018р.; за період з 01.11.2017 року по 17.10.2018 року в ДУ "Покровський виправний центр (№ 79)" в господарчу обслугу установи прибиральницею службових приміщень; за період з 18.10.2018 року по сьогоднішній день в ДУ "Покровський виправний центр (№ 79)" в господарчу обслугу установи прибиральницею службових приміщень.
Згідно довідки ДУ "Покровський виправний центр (№ 79)" про виконання норми виробітку ОСОБА_3 , з травня 2017 року по березень 2020 року норма виробітку засудженої в середньому складає 93 %, що свідчить про сумлінне ставлення засудженої до праці.
Крім того засуджена у судовому засіданні пояснила, що незважаючи на те, що вона на даний час працює зі ставкою 0,5, доручену їй роботу вона виконує у повному обсязі, перебуваючи на робочому місці з власної ініціативи 8 годин, а також у вихідні дні. Жодних скарг чи зауважень до якості чи обсягу виконуваної нею роботу у адміністрації установи немає.
Відсутність будь-яких зауважень щодо виконання дорученої засудженій роботи та сумлінну поведінку засудженої також підтвердила у судовому засіданні представник ПВЦ-79.
Крім того, сумлінне ставлення засудженої до праці підтверджується відсутністю стягнень.
Натомість наявність чотирьох заохочень: 07.03.2018р. подяка правами начальника відділення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці; 29.12.2018р. подяка правами начальника установи за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці; 19.08.2019р. подяка правами начальника відділення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, з нагоди Дня незалежності України; 06.03.2020р. подяка правами начальника відділення за сумлінне ставлення до праці, зразкову поведінку та з нагоди 8 Березня беззаперечно свідчать про сумлінне ставлення засудженої до праці та наявність зразкової поведінку останньої, що в силу вимог ст..81 КК України є основними та безумовними підставами для звільнення засудженої умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Разом з тим посилання прокурора на неможливість застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення оскільки, остання була працевлаштована на 0,5 ставки, суд оцінює критично, з огляду на те, що законом не передбачена обов`язкова необхідність залучення засуджених до праці зі ставкою 1, натомість нормами ст..81 КК України обов`язковою умовою умовно-дострокового звільнення визначено саме сумлінне ставлення засудженого до праці, тобто сумлінне виконання засудженим дорученої в установі відбування покарання роботи. При цьому слід зазначити, що матеріалами подання у повній мірі підтверджується сумлінне виконання засудженою дорученої їй роботи як на котрагенському об`єкті ПАТ «НЗФ», так і при виконанні роботи по господарському обслуговуванню установи. Разом з тим, відповідно до наявної у матеріалах справи довідки, засуджена з серпня 2017р. по листопад 2018р. працювала одночасно на ПАТ «НЗФ» та по господарському обслуговуванню зі ставкою 1, а у подальшому, як вказує адміністрація установи, була переведена з виробничої необхідності до господарського обслуговування зі ставкою 0,5. Водночас необхідно зазначити, що саме установа виконання покарання визначає вид та обсяги робіт, які повинні виконувати засуджені, а відтак засуджена не могла самостійно працевлаштуватись зі ставкою 1.
Відповідно до наданої установою відбування покарання характеристики, за час відбування покарання засуджена характеризується позитивно, має чотири заохочення, стягнень не має; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», «Фізкультура і спорт»; бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до ради колективу засуджених відділення та установи.

У судовому засіданні представник ПВЦ-79 у повному обсязі підтримала надану засудженій характеристику.

За наслідками оцінки ступеня виправлення засудженої, згідно щоденника індивідуальної роботи з засудженими, яка складена начальником відділення соціально-психологічної служби ПВЦ-79 слідує, що: 26.11.2017р. за наслідками чергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно»; 15.05.2018р. засуджена за наслідками чергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно»; 14.11.2018р. за наслідками чергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно»; 14.02.2019р. за наслідками чергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «стала на шлях виправлення» із середнім балом «добре»; 14.08.2019р. за наслідками чергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «стала на шлях виправлення» із середнім балом «добре»; 10.09.2019р. за наслідками позачергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре»; 11.12.2019р. за наслідками позачергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре»; 06.04.2019р. за наслідками позачергової оцінки ступеня виправлення засудженої зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре».
Із наведеного слідує, що засуджена своєю стабільно зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці досягла свого перевиховання та, починаючи з 10.09.2019р. - свого виправлення, яке у подальшому було неодноразово підтверджено позачерговими оцінками ступеня виправлення засудженої.
Оцінюючи участь засудженої у суспільно-культурному житті установи, слід зазначити, що остання бере активну участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, що підтверджується долученими до подання матеріалами, зокрема, засуджена приймає участь у духовно-просвітницькій секції, приймала участь в організації та проведенні новорічної фото сесії 16.12.2018р., конкурсу «Міс Досконалість» 17.02.2019р., святкування «8 Березня» 08.03.2019р., концерту, який присвячений «Дню Незалежності України» 24.08.2019р., підготовці конкурсу «Міс Чарівність» 22.03.2020р.

Крім того, відповідно до наданої установою довідки та щоденника індивідуальної роботи із засудженою, ОСОБА_3 брала особисту участь у виховних заходах, які проводились в установі та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, що у свою чергу свідчить про належне ставлення засудженою до навчання та свого перевиховання.
Засуджена закріплена відповідальною за санітарним станом каплички на території установи. Також з нагоди релігійних свят засудженою здійснено відповідне оформлення каплички, а саме до святкування Водохреща, Паски, Троїці та Спасу.
Також, як вбачається із матеріалів справи, за час відбування покарання засуджена самостійно та у повному обсязі оплатила процесуальні витрати в сумі 1860,00 грн., визначені вироком суду.
Відповідно до наявної довідки, засуджена ОСОБА_3 з власної ініціативи, без урахування здійснених погашень по виконавчому листу, систематично сплачувала грошові кошти на відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1 860 грн.
Крім того, згідно відомостей бухгалтерії ПВЦ-79 по виконавчому листу відшкодовано 5 157,29 грн. матеріальних збитків, завданих потерпілому.
Водночас заперечення прокурора щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 з огляду на наявність невідшкодованої потерпілому у повному обсязі матеріальної шкоди, що буде порушенням прав потерпілого, суд оцінює критично з огляду на наступне.
Нормами ст..81 КК України передбачена можливість звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Разом з тим регламентована стаття у будь-якому випадку не передбачає можливість звільнення засудженого від виконання (погашення) присуджених судом до стягнення матеріальних збитків за наслідками задоволення відповідного цивільного позову потерпілого. Тобто умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування покарання не знімає обов`язок засудженого відшкодувати завдану шкоду, при цьому виконавчий лист буде виконуватись за місцем роботи засудженої особи або ж нею самостійно, як це і відбувається на даний час, а відтак жодних порушень прав потерпілого не буде. Разом з тим, як вбачається із довідки про доходи та відрахування із заробітку засудженої ОСОБА_3 , після здійснення усіх відрахувань із заробітної плати засудженої у період травень 2017р., липень 2017р., жовтень 2017р.-квітень 2018р., листопад 2018р.-квітень 2019р., вересень 2019р.-березень 2020р. залишок коштів засудженої становив 0. З огляду на наведене, посилання прокурора на необхідність погашення засудженою заборгованості по цивільному позову у більшому розмірі є необґрунтованими.
Водночас слід зазначити, що посилання прокурора на перерахування установою грошових коштів за наявним виконавчим листом лише з вересня 2019р., а не з дати його надходження в установу, жодним чином не може бути підставою для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженої, оскільки здійснення обов`язкових відрахувань за виконавчим листом входить до повноважень установи відбування покарання та саме на установу покладено обов`язок здійснювати такі відрахування із заробітної плати засуджених, а не засуджену, яка працівником адміністрації ПВЦ-79 не являється. При цьому слід зазначити, що засуджена самостійно, поза стягненням шкоди за виконавчим листом, здійснювала погашення наявного боргу із отриманої нею заробітної плати.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має чотири заохочення, стягнень не має, у вчиненому злочині щиро розкаялась, що свідчить про готовність засудженої до самоконтролю та право слухняної поведінки, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 , 01.07.1976 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком апеляційного суду Київської області від 15.06.2015 року звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк 08 місяців та 14 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст оголошено 13.05.2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1