УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, в повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Совєтського районного суду м. Казань Російської Федерації від 13.11.2018 р. за ч. 3 ст. 30 п. п. «А», «Г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації до 6 років позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:
26.12.2019 р. Міністерство юстиції України звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що 01.11.2019 р. наказом Міністерства юстиції України за №3366/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Російського суду громадянина України ОСОБА_4 , засудженого вироком Совєтського районного суду м. Казані від 13.11.2018 р. до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 п. п. «А», «Г» ч. 4 ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», вчинений організованою групою, у великому розмірі) КК РФ, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії по Республіці Татарстан», кінець строку відбування покарання 24.08.2022 р. останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З огляду на обставини, викладені в клопотання, заявник просить визначити за КК України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винуватим вироком Совєтського районного суду м. казань від 13.11.2018 р. Визначити строк позбавлення волі , що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з КК України.

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку РФ у відповідність до законодавства України ініційоване клопотанням ОСОБА_4 , який просив направити його для подальшого відбування покарання до України.

Прокурор під час судового засідання клопотання підтримала, вважала за можливе його задовольнити і привести у відповідність вирок Совєтського районного суду м. Казань від 13.11.2018 р. із законодавством України.
Розгляд заявленого клопотання відбувається за відсутності представника Міністерства юстиції України, яким заявлено прохання проводити розгляд за їх відсутності, оскільки їх присутність не є обов`язковою. Присутність засудженого ОСОБА_4 під час розгляду даного клопотання діючим КПК України не передбачена, а тому останній до судового засідання не викликався.

З досліджених судом матеріалів в обґрунтування клопотання вбачається наступне.

Відповідно до вироку Совєтського районного суду м. Казань від 13.11.2018 р. дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 30 п. п. «А», «Г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ як замах на незаконний збут наркотичних засобів з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», вчинене організованою групою, у великому розмірі, не доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі. Призначено покарання, із застосуванням ст. 64 КК РФ, у виді позбавлення волі строком 6 років. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 13.11.2018 р., зараховано у строк відбування покарання час тримання під вартою з 25.08.2016 р. з розрахунку один день за один день у виправній колонії суворого режиму до набрання вироком законної сили.

За змістом вищевказаного вироку ОСОБА_4 засуджено за збут наркотичних засобів, а саме:

?1-феніл-2-(пірролідін)-1-іл) пентан-1-он (синонім PVP) похідне наркотичного засобу N-метилефедрон;

?метил 2-(1-(4-фторбензил) 1Н-індапзол-карбоксамидо)-3-метилбутаноат (синонім: ММВ (N)-BZ-F)-похідне наркотичного засобу метиловий ефір 3-метил-2-(1-Бензил-1Н-індазол-3-карбоксамідо) бутанової кислоти.

Зазначені вище сполуки згідно відповіді Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 13.02.2020 р. №1103-001.2/00Б.0/17-20, а саме: FUB-AMB, синоніми назви: AMB-FUBINACA; MMB-FUBINACA, хімічна назва метил-2-(1-(4-флюорофенід) метил) індазол-3-карбонід)-аміно)-3-метилбутаноат та PVP, синонім назви: піролідиновалерофенон, хімічна назва 1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он,
включені до Списку №2 Таблиці 1 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770, а тому дії вчинені ОСОБА_4 на території Російської Федерації, які визнано злочинними, являються такими і на території України.

З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вбачається, що вирок Совєтського районного суду м. Казань відносно ОСОБА_4 вступив в законну силу 30.04.2019 р.

Відповідно до наданих довідок додаткові покарання ОСОБА_4 не призначались, акти амністії та помилування не застосовувались. Станом на 16.05.2019 р. ОСОБА_4 відбув покарання 2 роки 08 місяців 22 дня, невідбута частина покарання складає 3 роки 03 місяці 08 днів. Кінець строку 24.08.2022 р.

Останнє відоме зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорта громадянина України ОСОБА_4 . Крім того з відповіді Державної міграційної служби України вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Оцінюючи наведені вище факти, суд приймаючи рішення виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом «b» ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 р. (далі по тексту Конвенція) визначено, компетентні властні органи держави визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання призначену з державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави винесення вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Згідно з частиною 1 ст. 11 Конвенції у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи
вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж
якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
За змістом ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; і якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави (ч. 4 ст. 610 КПК України).

З долученого до клопотання витягу з Кримінального кодексу РФ вбачається, що за приписами ч. 3 ст. 30 КК РФ замахом на злочин визнаються умисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо спрямовані на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних для цієї особи обставин.

За приписами п. п. «А», «Г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ передбачено кримінальну відповідальність за незаконні виробництво, збут або пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також незаконні збут, пересилання рослин, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини, або їх частин, які містять наркотичні засоби і психотропні речовини, вчинені організованою групою у великому розмірі, з використанням засобів масової інформації або електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»).

Покарання за такий вид злочину відповідно до санкції ч. 4 ст. 228-1 КК РФ передбачено у виді позбавлення волі на строк від 10 до 20 років з позбавленням права займати певні посади або займатись видом діяльності на строк до 20 років або без такого і зі штрафом в розмірі від 1 мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до 5 років або без такого.

Згідно ст. 64 КК РФ за наявності виключних обставин, пов`язаних з цілями та мотивами злочину, роллю винного, його поведінкою під час або після вчинення злочину, та інших обставин, які суттєво зменшують ступень суспільної небезпеки злочину, а рівно і за активного сприяння учасника групового злочину розкриттю цього злочину покарання може бути призначено нижче нижньої межі, передбаченої відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, або суд може призначити більш м`який вид покарання, ніж передбачено цією статтею, або не застосовувати додатковий вид покарання, передбачений в якості обов`язкового.

Кримінальним кодексом України за діяння, аналогічні тим, за які було засуджено ОСОБА_4 вироком Російської Федерації, передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, вчинений організованою групою.

Крім того, дії ОСОБА_4 за вироком Російської Федерації визначено як замах на вчинення злочину, що передбачено ч. 2 ст. 15 КК України: замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 було застосовано норми ст. 64 КК РФ, які відповідають нормам ст. 69 КК України, а саме: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи викладене, відповідно до законодавства України дії засудженого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, за санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також при вирішенні остаточної міри покарання врахуванню підлягає норма ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З урахуванням того, що максимальне покарання за ч. 3 ст. 307 КК України становить 12 років позбавлення волі, за діючим законодавством України покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України не може перевищувати 8 років позбавлення волі.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вчинене ОСОБА_4 на території Російської Федерації діяння визнається злочином і на території України. Призначене йому покарання за вчинений злочин за вироком суду іноземної держави відповідає покаранню, яке може бути призначене за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, крім додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке у відповідності до ст. 11 Конвенції не може бути застосоване, оскільки це вважатиметься посиленням покарання.

Суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 69 КК України 6 років.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 необхідно обчислювати з 13.11.2018 р.

Поряд з цим, суд враховує правовий висновок Верховного Суду від 23.05.2018 р. (справа №237/1459/17; провадження №13-19кс18) щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якого при вчиненні особою злочину в період з 24.12.2015 р. до 20.06.2017 р. (включно) під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, що діяли в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р., в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 25.08.2016 р. до 30.04.2019 р. (набрання вироком законної сили), враховуючи той факт, що злочинні дії було вчинено не пізніше 25.08.2016 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 р., ст. ст. 369-372, 610 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Російської Федерації відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Вирок Совєтського районного суду м. Казань від 13.11.2018 р. стосовно ОСОБА_4 , яким останній засуджений до покарання у виді 6 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 30 п. п. «А», «Г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що діяння, у вчиненні якого визнано винуватим ОСОБА_4 , за вироком Совєтського районного суду м. Казань від 13.11.2018 р., підлягає правовій кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13.11.2018 р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р., зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 25.08.2016 р. до 30.04.2019 р. (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1