ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3722/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/300/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.391 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Харківського районного суду Харківської області від 05 04 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який до арешту працював оператором у Торгівельному підприємстві «Оліум», раніше неодноразово судимий, останній раз 12 03 2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.289 ч.2, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України і призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності з вимогами ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 03 2016 року у виді 8 місяців 30 днів позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 8 місяців 30 днів позбавлення волі.

Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 05 04 2019 року.

Як встановлено у вироку суду першої інстанції, за час відбування покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вчинив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарання, за що має чотирнадцять дисциплінарних стягнень, в тому числі чотири рази у виді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та один раз у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ), в зв`язку з чим відповідно до ст.133 Кримінально-виконавчого кодексу України він є злісним порушником режиму утримання, як засуджений, що не виконує законні вимоги адміністрації та який на протязі року вчинив більше трьох порушень режиму відбуття покарання, за кожне з яких постановою начальника установи були накладені стягнення, які не були достроково зняті та не були погашені у встановленому законом порядку (а.с.100-101).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог послався на наступне:

- оскаржуваний вирок був винесений без його особистої присутності в залі судових засідань або в режимі відеоконференції, він не був повідомлений про час та місце ухвалення вироку, а також про склад суду, яким був ухвалений вирок. Самостійно та цілеспрямовано він ухилитися від явки не міг, оскільки знаходиться в колонії. Про результат судового розгляду дізнався від співробітника колонії по факту вручення копії вироку 11 04 2019 року;

- вирок від 16 06 2018 року був оскаржений прокурором в частині неповноти судового розгляду та некомпетентності суду, внаслідок чого вказаний вирок було скасовано та направлено на новий розгляд, при цьому, міра покарання прокурором не оскаржувалася, однак в результату нового розгляду справи йому було призначено більш суворе покарання, ніж за скасованим вироком, з цим він не погоджується, оскільки судом не було встановлено обтяжуючих покарання обставин.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги у повному обсязі.

Прокурор вважав оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив поновити йому строк на оскарження вироку суду першої інстанції, так як була втрачена раніше подана ним апеляційна скарга.

З метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, колегія суддів ухвалою від 12 11 2019 року поновила ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Обвинувачений, вказуючи про необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, посилається на те, що він, начебто, не був присутній під час судового розгляду, за результатами якого його було засуджено за ст.391 КК України вироком суду першої інстанції від 05 04 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

При дослідженні звукозапису судового засідання від 05 04 2019 року та протоколу до нього (а.с.97-99, 103), було встановлено, що судовий розгляд даного провадження проводився у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції між Харківським районним судом Харківської області та ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)». При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 був присутній у вказаному засіданні в онлайн режимі з моменту відкриття судового засідання о 14 год. 07 хв. до видалення суду до нарадчої кімнати для оголошення вироку. Оголошення вироку відбулося 05 04 2019 року о 15 год. 30 хв. за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 .

Враховуючи вимогу закону про негайне проголошення судового рішення після виходу суду з нарадчої кімнати та відсутність законної можливості відкладення засідання, в якому було проголошено вирок, з метою забезпечення участі в засіданні осіб, що не з`явилися, суд першої інстанції проголосив вирок лише за участі секретаря судового засідання під аудіо- та відеофіксацію, за відсутності інших учасників процесу,

Положення кримінального процесуального закону, а також право обвинуваченого на захист при цьому порушено не було, копія вироку в той же день була направлена до ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) для вручення обвинуваченому ОСОБА_7 (а.с.105).

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо розгляду справи за його відсутності не приймаються, оскільки спростовуються відомостями, що містяться у матеріалах справи.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить із наступного.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що йому безпідставно призначено покарання більше, ніж за попереднім скасованим вироком, за умови, що попередній вирок не скасовувався у зв`язку із м`якістю призначеного попереднього покарання.

Однак, такі доводи не відповідають дійсності, оскільки за попереднім вироком (а.с.34) йому було присуджено покарання у виді 1 року 9 місяців 20 днів.

Після цього, останнім вироком, який наразі оскаржується обвинуваченим (а.с.100), йому призначено покарання у виді 1 року 8 місяців 30 днів, тобто м`якше, ніж за попереднім вироком.

Покарання, призначене судом першої інстанції відповідає вимогам ст.65 КК України, призначене в межах санкції інкримінованої ОСОБА_7 статті кримінального закону, з урахуванням характеру та ступені тяжкості вчиненого правопорушення, особи винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий, новий злочин вчинив під час відбування призначеного йому вироком суду покарання в місцях позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнано щире каяття, повне визнання своєї вини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням, яке є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільній небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Будь-яких інших підстав для скасування оскаржуваного вироку обвинуваченим ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, за обставин, вказаних у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є співмірним характеру та змісту вчинених ним протиправних дій, їх небезпечності та наслідкам, відповідає визначеній законом меті, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, підстави вважати його явно несправедливим внаслідок суворості у колегії суддів відсутні.

Зважаючи на наведене, підстав для скасування оскаржуваного вироку, при перевірці кримінального провадження в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 05 04 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4