печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (злочину),

В С Т А Н О В И В :

27.05.2020 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга у порядку ст. 303 КПК України, яка передана слідчому судді ОСОБА_1 28.05.2020, на службову бездіяльність уповноваженої службової особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення ОСОБА_3 від 13.05.2020 про вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки заявник відомостей, що дані за заявою 13.05.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, бездіяльність офісу Генерального прокурора щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.
Заявник в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів, з урахуванням визначених строків для розгляду вказаної категорії скарг, що у згоджується з приписами ст. 306 КПК України.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 за допомогою засобів поштового зв`язку направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві заяву від 13.05.2020 про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана адресатом 18.05.2020.
Станом на день подання скарги та розгляду, інформацію про внесення відомостей за заявою заявником не отримано та суду таких відомостей не надано.
В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Так, статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Разом з тим, представник прокуратури у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу розгляду заяви ОСОБА_3 не надав, що свідчить про недоведеність з боку прокуратури правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 та зобов`язання службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення на думку заявника, кримінального правопорушення, у порядку та у строк, передбачені ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві розглянути у порядку та строки, передбачені статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України, заяву ОСОБА_3 від 12 травня 2020 року, яка направлена на адресу Офісу за допомогою засобів поштового зв`язку та отримана адресатом 18 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1