Провадження № 1-кп/947/761/20
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
21.04.2020 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого в рамках кримінального провадження №0001706 від 13.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на певний строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, злочин вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілої.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.

Захисник заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. В обґрунтування позиції захисту адвокат зазначив, що наведені прокурором ризики не доведені, у тому числі факт розірвання шлюбу в судовому порядку між обвинуваченим та його колишньою дружиною, відсутністю у нього офіційної роботи, але треба взяти до уваги, що обвинувачений має реєстрацію і постійне місце проживання, вину визнає, намірів впливати на свідків і потерпілого не має, бажає поновитися на роботі з метою утримання дитини, батьком якої він є.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор та потерпіла сторона заперечили, оскільки доказів на забезпечення умов виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту не надано.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на підтвердження обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зібрані певні докази, які досліджуються судом.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:
може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку в Україні, міцних соціальних зв`язків, оскільки шлюб розірваний у встановленому порядку, і дитина проживає окремо від нього;
може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, яких ще не допитано, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Гриненко проти України».

Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений із застосуванням насильства.
Отже, законних підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 діб, а саме до 20.06.2020, без права внесення застави. Ухвала втрачає дію о 12.00 год. 20.06.2020.
В задоволені клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити з мотивів викладених в мотивувальній частині.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1