Справа № 161/3781/20
Провадження № 1-кс/161/1809/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у скасуванні арешту на майно
15 квітня 2020 року м. Луцьк
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

за участю представника володільця майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
06 березня 2020 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся представник володільця майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно в частині права користування, накладеного на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, а саме, транспортний засіб марки "Фольксваген Кадді", д.н.з. НОМЕР_1 -1, білоруської реєстрації.

Своє клопотання представник володільця майна мотивує тим, що в арешті на вказане майно відпала потреба, оскільки слідчий майже протягом двох місяців не проводить експертизу, не допитує жодних осіб та не вчиняє будь яких дій спрямованих на доведення вини чи її відсутності у діях ОСОБА_4 , а тому просить слідчого суддю скасувати арешт з вказаного майна в частині користування автомобілем.

Заслухавши пояснення представника володільця вилученого майна, який клопотання підтримав та просив скасувати накладений арешт на вищевказане майно, думку слідчого та прокурора, які клопотання заперечували, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 30 жовтня 2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.ч.1, 2 ст. 199 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2020 року частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме, на 5000 пачок тютюнових виробів та транспортний засіб марки "Фольксваген Кадді", д.н.з. НОМЕР_1 -1, білоруської реєстрації, з позбавленням права на відчуження та розпорядження автомобілем.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30 січня 2020 року ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2020 року в частині відмови в накладенні арешту на користування транспортним засобом скасовано та заборонено ОСОБА_4 користуватись автомобілем.
Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення експертиз, подальшої спеціальної конфіскації майна, а також те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому відсутні підстави для скасування арешту, який ухвалою Волинського апеляційного суду накладено обґрунтовано на вищевказане майно, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1