справа № 208/3268/20
провадження № 1-кс/208/953/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУПН України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000874 від 25.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.286 КК України,-
встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яким просить накласти арешт на автомобіль «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_5 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000874 від 25.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 25.05.2020 року приблизно о 16.15 годин в м. Кам`янське на пр..Героїв АТО, в районі магазину «АТБ», водій автомобілю «ФольцвагенПассат» д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.п. НОМЕР_2 (належить ОСОБА_5 ), п.в. КВЕ 086278 категорії «В1,В, С1,С, ВЕ, СЕ», рухаючись по пр..Героїв АТО з боку бульвару 40 років перемоги в напрямку проспекту Перемоги, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги пр..Героїв АТО справа наліво за напрямком руху ТЗ. В наслідок ДТП пішохода ОСОБА_7 з діагнозом: СГМ, ЗЧМТ, закритий перелом плечового суглобу, госпіталізовано до обласної дитячої лікарні.

Таким чином встановлено, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди потерпілим та закладу охорони здоров`я, спричинено збитки при наданні медичної допомоги зазначеній особі.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведені наступні слідчі дії, у ході проведення яких тимчасово вилучено наступне майно:

-у період часу з 25.05.2020 з 16.45 год. до 17.10 год. слідчим проведено огляд місця ДТП, що мало місце на проїжджій частині бульвару Героїв АТО, в ході якого було оглянуто та вилучено автомобіль «VolkswagenPassat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

Тобто, 25.05.2020 року в ході огляду місця ДТП автомобіль «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів Заводського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресоюм.Кам`янське вул. Медична, 15.

На думку слідчого, вилучений автомобіль «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у наступному:

-для з`ясування істини у кримінальному провадженні, необхідно провести автотехнічну експертизу та експертизу технічного стану транспортного засобу, а також з метою збереження речового доказу, а саме автомобілю «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 .

Вилучений автомобіль «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є речовим доказам з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення.
Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, так як автомобіль, має ознаки речового доказу, має бути направлено для дослідження експертним шляхом та використано при проведенні слідчих дій, зокрема, проведення слідчого експерименту, що є важливим для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Повернення володільцю вищевказаного автомобіля без його дослідження експертним шляхом чи проведення слідчих дій із використанням цього майна може мати наслідком його приховування, знищення, пошкодження псування, перетворення чи відчуження та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати інші докази, які б вказували на наявність чи відсутність у діях підозрюваних складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речового доказу.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважав за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за його відсутності.

Власник майна, не прибув, причину неявки не повідомив, клопотань не подавав.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, а саме витяг з ЄРДР за № 0000874 від 25.05.2020 року, протоколу огляду місця ДТП від 25.05.2020 р., схеми до протоколу огляду місця ДТП від 25.05.2020 р., посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 , від 20.06.2019 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 згідно якого автомобіль «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Зазначені вище обставини підтверджують позицію заявлену слідчим, щодо ризику втрати або знищення, пошкодження транспортного засобу, який є предметом злочину в межах кримінального провадження.
Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
А тому, враховуючи вимоги ст.170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, позицію потерпілої сторони, згідно до якої заперечень щодо накладення арешту на майно не заявлено, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо предмету злочину, мету його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази арешт майне є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.
Враховуючи встановлені вище ризики відчуження, переховування, знищення транспортного засобу, що є речовим доказом, слідчий суддя вважає, що клопотання в підтриманому обсязі слідчим про арешт транспортного засобу, є обґрунтованим та відповідає меті накладенні арешту, і підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173,174 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «VolkswagenPassat», д.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_5 .
Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.174 КПК України
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1