Ухвала

Іменем України
21 квітня 2020 року
м. Київ
Справа № 537/902/18
Провадження № 51-1872 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2020 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону. Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, формально, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати. Проте на обґрунтування своїх вимог взагалі не наводить доводів щодо необхідності скасування ухвали апеляційного суду та не вказує, які конкретно доводи його апеляційної скарги, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України. Відповідно до вказаної статті суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Як убачається зі змісту касаційної скарги вимога засудженого до суду касаційної інстанції не конкретизована та не сформульована належним чином, оскільки в скарзі містяться дві прохальні частини. Так, засуджений просить скасувати оскаржувані судові рішення з одночасним ухваленням вироку суду, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, разом з тим, ставить вимогу про зміну оскаржуваних судових рішень, формально, посилаючись на необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання за ст. 72 КК України.

Крім того, колегія суддів касаційного суду звертає увагу засудженого на те, що, зарахування на підставі ст. 72 КК Українистроку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, стосується питання, пов`язаного із виконанням вироку, а тому може бути вирішено в порядку, яке визначено у розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України (ст. 539 цього Кодексу).

Отже, враховуючи зазначене та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2020 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3