Справа № 136/1981/16-к
провадження №1-кп/136/9/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 24.03.2016 та за № 0000001 від 03.01.2017, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, непрацюючого, в силу 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, ч.1 ст.186, ч.1 ст.296, ч.1 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з сторони обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11
зі сторони захисту
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
захисника - адвоката ОСОБА_13 ,
ВСТАНОВИВ:
22.03.2016 біля 01:30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в парку біля приміщенні кафе-бару «Браво» у м. Липовець по вул. Василя Липківського, Липовецького району Вінницької області, під час раптово виниклої суперечки з ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, з хуліганських мотивів, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень, завдав останньому один удар кулаком по голові, від якого ОСОБА_5 впав на землю. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 наніс ще декілька ударів ногами по різних частинах тіла потерпілому ОСОБА_5 , який лежав на землі, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, синців на задній поверхні грудної клітки зліва, в ділянці лівого плечового суглобу, в поперековій ділянці зліва, саден на правій кисті, на правій гомілці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
30.08.2016 близько 19:30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_6 , який в цей час стояв на вулиці та спілкувався із своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та почав розмову з ОСОБА_6 , в ході якої безпідставно, використовуючи малозначний привід, грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила норми поведінки в суспільстві, з хуліганських мотивів почав висловлюватись погрозою вбивством останньому. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, ОСОБА_3 взяв із сусіднього домогосподарства в руки металеву сапу з дерев`яним держаком, та підійшов до ОСОБА_6 та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, замахнувся сапою, однак тілесних ушкоджень не спричинив, оскільки останній ухилився від удару.
Такі умисні дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
03.10.2016 біля 14 год. 10 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля туалету, що розташований на території Зозівського ПАЛ по вулиці Соборності, 1 у с. Зозів, Липовецького району, Вінницької області, на ґрунті раптово виниклого умислу на відкрите викрадення чужого майна усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито, шляхом ривка заволодів грошовими коштами останнього у сумі 50 гривень та зник з місця події, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
01.01.2017 біля 22:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в домогосподарстві розташованому в АДРЕСА_3 , під час спільного розпиття алкогольних напоїв із жителями даного будинку, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, з хуліганських мотивів, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_9 , від якого останній впав на підлогу. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 наніс ще декілька ударів ногами по різних частинах тіла лежачого ОСОБА_9 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді синця та забитої рани на обличчі субконюктивального крововиливу лівого ока, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень. У подальшому, ОСОБА_3 , не реагуючи на зауваження ОСОБА_16 , яка була свідком вказаної події, наніс останній один удар кулаком в область обличчя та декілька ударів кулаком в область тулуба спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, в ділянці попереку зліва та забитої рани на голові, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Крім того, 21.01.2017 біля 00:30 години, ОСОБА_3 , ідучи по вул. Лисенка в м. Липовець Вінницької області, разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , попросив у ОСОБА_10 його мобільний телефон, з метою здійснення дзвінка. Після того, як ОСОБА_10 надав йому свій мобільний телефон марки Siemens CF62, у ОСОБА_3 виник умисел на його заволодіння. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 після завершення розмови по телефону поклав даний мобільний телефон до кишені своєї куртки. Помітивши зазначені дії ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_10 висловив на його адресу вимогу повернути належне йому майно. Однак, ОСОБА_3 , діставши з-під куртки невстановлений слідством дерев`яний предмет, та з метою утримання мобільного телефону марки Siemens CF62 почав наносити численні удари ним по різних частинах тіла ОСОБА_10 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді саден та забійних ран в області голови, гематоми навколо лівого ока, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забою м`яких тканин кістей обох рук та обох гомілок, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 386,8 грн. та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав частково, а після дослідження всіх доказів по справі визнав повністю та відмовився давати показання по суті висунутого обвинувачення, вказуючи, що зі спливом часу не пам`ятає обставин подій, що відбувалися

Суд вважає, що винуватісь ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, ч.1 ст.186, ч.1 ст.296, ч.1 ст.187 КК України, повністю доведена належними та допустимими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, зокрема
По епізоду 22.03.2016:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 22.03.2016 біля 01:30 години, у нього в парку біля приміщенні кафе-бару «Браво» у м. Липовець по вул. Василя Липківського, Липовецького району Вінницької області, виникла раптово суперечка із ОСОБА_3 , який наніс йому удари кулаком по голові, від яких він, ОСОБА_5 впав на землю, після чого ОСОБА_3 наніс ще декілька ударів ногами по різних частинах його тіла;
- показаннями свідка ОСОБА_18 який суду показав, що ОСОБА_3 22.03.2016 біля 01:30 години, в парку біля приміщення кафе-бару «Браво» у м. Липовець по вул. Василя Липківського, Липовецького району Вінницької області, вдарив якогось хлопця, який відключився і якого він потім відкачував; До кафе «Браво» вони прийшли з ОСОБА_19 та ОСОБА_20
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що 22.03.2016 біля 01:30 години, в парку біля приміщенні кафе-бару «Браво» у м. Липовець по вул. Василя Липківського, Липовецького району Вінницької області, він бачив як ОСОБА_3 бив якогось хлопця, але останній його спровокував, бо матюкався і заважав їм відпочивати.
- висновком експерта № 425 від 24.03.2016, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садин та синців на голові, синців на задній поверхні грудної клітки зліва, в ділянці лівого плечового суглобу, в поперековій ділянці зліва, садна на правій кістці , на правій гомілці належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) давністю утворення, можливо, в строк вказаний у постанові про призначення експертизи;
По епізоду 30.08.2016:
- показанням потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 30.08.2016 близько 18:00- 20.00 години, біля будинку № 66 по вулиці Чехова у м. Липовець Вінницької області, він, ОСОБА_6 стояв на вулиці та спілкувався із своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та ремонтували автомобіль. Тут до них підійшов, як потім з`ясувалось ОСОБА_21 і став просити сірники. Сірників в них не було, однак ОСОБА_21 хвилин 20 біля них крутився, щось говорив, заважав, а тому він попросив його йти свою дорогою декілька раз. Останній раз, можливо матюком, бо ОСОБА_21 був п`яний. ОСОБА_21 пішов, а через хвилин 10 повернувся. Заремба Вадим біг на нього із сапою, матюкався, кричав, що вб`є. Він ОСОБА_6 з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 побігли назустріч ОСОБА_22 та їм вдалось вихопити в нього сапу та викинути в сторону. Потім вони скрутили ОСОБА_23 і підвели до кінця вулиці, де його забрала поліція.
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав що 30.08.2016 близько 18:00- 20.00 години, біля будинку № 66 по вулиці Чехова у м. Липовець Вінницької області він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_15 ремонтували машину. Підійшов якийсь п`яний, став чіплятися, розказувати, що він всіх знає, запитував хто такий ОСОБА_24 . Оскільки він надоїв та заважав, то ОСОБА_24 попросив його йти своєю дорогою. Цей п`яний став замахуватись камінцем і тоді вони його відігнали та думали, що інцидент вичерпався. Хвилин через 10 цей п`яний, яким, як він на даний час знає, є обвинувачений ОСОБА_21 , появився на вулиці з сапою та біг на них з матюками та кричав, що вб`є. Петрук побіг йому назустріч, а він з ОСОБА_25 за ним. Спільними діями вони відібрали в Заремби Вадима сапу та скрутили його і передали працівникам поліції.
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в своїх показаннях підтвердив ті обставини, які повідомили суду потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_14
- протоколом огляду місця події від 31.08.2016, відповідно до якого було проведено огляд земельної ділянки по АДРЕСА_2 , де в ставку на відстані 5 м від берега виднівся металевий держак від сапи, яку було витягнуто із ставу;
- речовим доказом- сапою, яка була оглянута в судовому засіданні,
По епізоду 03.10.2016
- показаннями свідка ОСОБА_26 , який показав, що події відбувались восени 2016 року в обідній час на території Зозівського ПАЛ. Він стояв з хлопцями біля туалету, коли підійшов ОСОБА_27 і каже, що забрали гроші в ОСОБА_28 . Він чув, як ОСОБА_29 кричав до ОСОБА_3 , щоб той віддав гроші, коли вони йшли на уроки. До цього він ОСОБА_23 бачив раза два, були незнайомі, просто здоровалися. З приводу данного інциденту в училище приїздила поліція та відбирали у всіх пояснення;
- показаннями свідка ОСОБА_30 , який повідомив, що восени 2016 року відбувся інцидент з приводу того, що ОСОБА_21 забрав гроші в ОСОБА_31 . В той момент, коли ОСОБА_21 забирав гроші в ОСОБА_32 , то його не було, бо він пішов на уроки і знає про цю подію зі слів працівників поліції та самого ОСОБА_32 .
- показаннями свідка ОСОБА_33 , який показав, що потерпілий ОСОБА_29 доводиться йому братом. На час подій, восени 2016 він також навчався в Зозівському ПАЛ. Його запросив вихователь бути присутнім, коли працівники поліції відбирали пояснення, бо батько не міг приїхати. Брат ОСОБА_29 подробиць йому не розповідав, а говорив лише, що ОСОБА_22 забрав в нього 50 грн., які в подальшому казав, що йому він повернув.
- показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , який суду показав, що потерпілий доводиться йому сином. Восени 2016 йому телефонували з Зозівського училища, щоб він приїхав, однак він не зміг. Коли на вихідні сини приїхали, то говорили, що в ОСОБА_32 забрали 50 грн Через тиждень гроші ОСОБА_34 віддали.
- заявою про вчинення злочину,
По епізоду 01.01.2017
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду показав, що 01.01.2017 року до них з ОСОБА_8 , яка доводиться йому дружиною, додому в будинок в АДРЕСА_3 біля 22:00 години прийшов ОСОБА_3 та ще двоє та вони розпивали спиртні напої. Коли вони випили по пару чарок, то ОСОБА_21 став його бити. Спочатку вдарив в око кулаком, потім збили з ніг і він впав, вдарившись головою об шкаф та вртатив свідомість, відчував, що б`ють ногами. Потім ОСОБА_8 стала кричати, що вони його прибили і вони пішли. Дружина поклала його на ліжко і вони викликали поліцію. Дружина казала, що її теж вдарили.
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 01.01.2017, коли вони з чоловіком- ОСОБА_9 були вдома в АДРЕСА_3 , біля 22год. 00 хв. прийшов її племінник ОСОБА_21 і ще один чи двоє хлопців. Заремба ОСОБА_27 говорив з її чоловіком, а потім став його бити. Коли вона підбігла, то чоловік- ОСОБА_9 вже лежав і вона стала кричати, що його вбили і в цей час ОСОБА_21 вдарив її по голові кулаками та по спині. Після цього вони : ОСОБА_21 та ті, що були з ним пішли з хати.
- висновком експерта № 17 від 05.01.2017, згідно якого у ОСОБА_9 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця та забитої рани на обличчі субконюктивального крововиливу лівого ока, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

- висновком експерта № 18 від 05.01.2017, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, в ділянці попереку зліва та забитої рани на голові, які належать до легких тілесних ушкоджень
По епізоду 21.01.2017
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який суду показав, що 21.01.2017 він зустрівся з ОСОБА_20 та ОСОБА_17 на Березівці та йшли в центр Липовця. Заремба ОСОБА_27 попросив в нього телефон позвонити і він дав. Потім ОСОБА_21 не захотів віддавати телефон, послав його та почав бити. Бив ОСОБА_21 палкою, яку дістав з рукава. Бив він його хвилин 5, поки він не втік. Телефон, який забрав ОСОБА_22 був марки Сіменс, сріблястого кольору, розкладушка. Після побиття він два дні лежав вдома, була розбита голова, розпухші руки, з носа летіла кров, хрящ був зміщений. Потім його забрала швидка допомога, коли йому стало зле;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що 21.01.2017 він зустрівся з ОСОБА_20 та ще одним чоловіком. Вони йшли з Березівки в центр Липовця. І тут ОСОБА_21 став бити того чоловіка ніжкою від стула, а той став кричати. Заремба його бив певний час, а потім він втік;
- показаннями свідка ОСОБА_35 , який суду показав, що потерпілий ОСОБА_10 доводиться йому сином. 2017 року в січні з п`ятниці на субботу син прийшов додому побитий. В нього були розбита голова, синець під оком, вухо в крові, струс мозку. Син казав, що в нього забрали телефон і не хотіли віддавати, а потім побили. В неділю в сина пішла з носа кров і вони викликали «скору», в 22.30 кров пішла знов і сина завезли в лікарню.
Показаннями свідка ОСОБА_36 , який суду показав, що восени 2016 року ОСОБА_21 взяв у нього куртку та повернув в 2017році зимою. В цій куртці він виявив телефон сірого кольору, який лежав в кармані. Телефон ОСОБА_21 забрав, вказуючи, що він належить товаришу.
- висновком експерта № 116 від 07.02.2017, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки Siemens CF62 у справному стані з урахуванням зносу станом на 21.01.2017 могла становити 386 грн. 80 коп.
- висновком експерта №31 від 09.02.2017, відповідно до якого тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_10 у вигляді садин та забійних ран в області голови, гематоми навколо лівого ока, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забою м`яких тканин кістей обох рук та обох гомілок виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) можливо у строк вказаний у постанові про призначення експертизи та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я;
Часткове визнання обвинуваченим своєї вини судом розцінюється як одна із форм самозахисту і намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю по епізодах від 22.03.2016 та 01.01.2017;
- за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, по епізоду від 30.08.2016;
- за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) по епізоду від 03.10.2016;
- за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) по епізоду від 21.01.2017.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відповідно до положень ст.12 КК України, два з яких є злочинами невеликої тяжкості (ч.1 ст.296 КК України), один середньої тяжкості (ч.1 ст.186 КК України), два тяжких злочини (ч.1 ст.187, ч.4 ст.296 КК України); особу винного, а саме: ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності, на що вказує довідка видана Липовецькою міською радою Липовецького району; непрацюючий; не одружений; на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває.
Згідно довідок Липовецької ЦРЛ від 06.01.2017, ОСОБА_3 звертався за допомогою до лікаря психіатра, встановлено діагноз: гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії (F 23.1), перебуває на обліку в психіатричному кабінеті з 15.12.2014.
Згідно Висновку судово психіатричного експерта № 159 від 21.11.2016, встановлено, що в період часу до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_3 діяння на хронічне душевне захворювання він не страждав, перебував поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також може і в теперішній час перебуває поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлений змішаний розлад особистості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, по епізодах від 22.03.2016, 30.08.2016, 01.01.2017 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, кількості вчинених обвинуваченим злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання визначене санкціями частин статей, які інкриміновані обвинуваченому, застосувавши ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до правил ст.72 КК України, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.10.2003, № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 24.03.2016 застосовувався у вигляді домашнього арешту згідно ухвали Липовецького районного суду від 05.10.2016, термін дії якого вичерпано, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 01 від 03.01.2017 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразову продовжувався, а ухвалою суду від 12.07.2018 змінено запобіжний захід з тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на домашній арешт, строк дії ухвали суду визначено до 11.09.2018.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, що діяла на час застосування запобіжного заходу) , суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому в строк відбуття покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення з 04.10.2016 по 05.10.2016; з 04.11.2016 по 21.11.2016; з 10.03.2017 по 12.07.2018 з розрахунку день попереднього ув"язнення - два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 71 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбуття покарання за даним вироком строк перебування у слідчому ізоляторі з 04.10.2016 по 05.10.2016; з 04.11.2016 по 21.11.2016; з 10.03.2017 по 12.07.2018, що становить два роки дев"ять місяців два дні.
Речові докази: сапу, - конфіскувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 351, 84 грн.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1