КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1302/2020 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
представника особи, в інтересах

якої поданого скаргу ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року, задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_9 , що погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 19 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042, за місцезнаходженням складських приміщень «West trans cargo», а саме на: грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на вказане майно з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_9 , що погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та прийнятою з порушенням вимог КПК України.
Також апелянт зазначає, не зважаючи на чіткий перелік речей, який може бути вилучений під час обшуку, що зазначений в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2019, під час обшуку були виявленні та вилученні кошти в розмірі 70 865 гривень, що є його особистими.
Крім того апелянт зазначає, що клопотання про арешт вилученого майна подано поза межами процесуального строку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2019 клопотання було повернуто особі, яка його подала та встановлено строк 72 години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ньому недоліків. Проте, слідчий звернувся до суду лише 16.01.2020, судом розглянуто його 21.01.2020, що є порушенням норм КПК України.
Апелянт зауважує на тому, що його ніхто не повідомляв про слухання справи відносно накладення арешту на майно, яке було у нього вилучене. Він не може погодитися з твердженням слідчого судді, що відповідно до змісту рапорту наданого слідчим, відсутні можливості виклику його або його представника, оскільки у протоколі обшуку зазначений адвокат ОСОБА_11 , який діє в його інтересах. Крім того, він 11.01.2020 через канцелярію звертався зі скаргою до ОВПП ДФСУ, в якій зазначені адреса та засоби зв`язку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення поданої апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження та ухвали слідчого судді, СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, що здійснюють свою діяльність під назвою Cargo, організували діяльність по імпорту ТМЦ на територію України, які в подальшому реалізовуються на ринках України, без відповідного обліку та декларування своєї підприємницької діяльності, умисно ухилились від сплати податків за 2018 рік на суму понад 7 млн. грн., що призвело до ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах.
Встановлено та допитано клієнта, який користувався послугами Cargo. Згідно свідчень в середньому перевізники приймають 2 тонни вантажу кожний день. Вартість послуг за доставку товарів складає 2$ за 1 кг. товару. В цю ціну входить розмитнення товару. Ціна залежить від виду товару (тканина - дешевше, брендовий одяг - дорожче) та від способу доставки. Відповідно до висновку спеціаліста-бухгалтера № 1/12.04.19 від 12.04.2019р. "…податок з доходу фізичних осіб з отриманого доходу групи осіб які здійснюють свою діяльність під назвою Cargo з суми 40 412 800 грн. складає (2$ х 2000кг. на день = 4 000$ х 365 днів = 1 460 000$ згідно середнього курсу НБУ 27,68 грн.) за період 2018 рік повинен бути нарахований в сумі 7 274 304 грн. …"
Проведеним аналізом інтернет ресурсів встановлено осіб, яким належать номера телефонів на сайтах, організаторів перевезення, осіб що здійснюють інкасацію не облікованої готівки тощо з 19 осіб лише 5 є ФОП та задекларували сумарний дохід за 2018 рік у розмірі - 682 тис. грн. Жоден з фігурантів не є засновником чи керівником будь-якого підприємства. Вищевказане свідчить про відсутність ведення бухгалтерського та податкового обліку та відсутність сплати будь-яких податків та обов`язкових платежів.
В ході досудового розслідування допитані як свідки особи, які надали свідчення, що групи осіб Cargo, здійснюють надання послуг перевезення вантажів з Турції до України, з України до Російської Федерації, в середньому кожний перевізник приймає 2 тонни вантажу кожного дня. Біля їх складів які розташовані в м. Харків, м. Дніпро, м. Одеса, м. Київ постійно розвантажуються та завантажуються авто, здійснюють розподіл товарів між покупцями. Розрахунок за товари група осіб Cargo, придбані в Турції здійснюють вони самі, тому з ними зручно працювати, а у м. Харкові усі розраховуються з ними як за послуги перевезення, так і за сам товар. Вартість послуг за доставку товарів складає в середньому 2 долари США за 1 кілограм товару. Доставка товару здійснюється літаком або автомобільним транспортом. Розрахунок за доставку товару та його перевезення здійснюється з представниками Cargo, в готівковій формі, ніяких чеків чи квитанцій за надані послуги вони не надають.
Під час допитів свідків також встановлено, що група осіб Cargo, здійснюють перевезення вантажу схемою яка полягає в перевезенні вантажу преважно брендового одягу на митну територію України під виглядом посилок на фізичних осіб, партію вантажу перепаковують у маленькі посилки по 5 кг кожна та вартістю не більше 150 Євро, після розмитнення вже ці дрібні посилки знову збираються в одну партію та відправляються замовнику через Нову пошту, Автолюкс чи видаються при безпосередній зустрічі. Також працівники Cargo, надають послуги з перевезення готівкових коштів у гривні та у іноземній валюті у Туреччину, Китаю та інших міст України. Вартість таких переказів складає 1% від загальної суми коштів. Дані перекази вони здійснюють без будь якого офіційного бухгалтерського обліку.
Свою протиправну діяльність, яка полягає в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах група Cargo здійснює по цей день, що підтверджується проведеними в ході досудового розслідування кримінального провадження НСРД.
За оперативною інформацією документи по реалізації отриманої продукції за готівку, не обліковані готівкові кошти, отримані від реалізації товарів та послуг за їх перевезення представниками групи Cargo, комп`ютерна техніка, на якій виготовлялись вказана документація, мобільні телефони, флеш накопичувачі електронних даних, переписка із особами задіяними у схемі ухилення від сплати податків, переписка із службовими особами інших причетних до вчинення правопорушення осіб, чорнові записи, які використовувались у ході злочинної діяльності, через підконтрольних осіб, знаходяться та зберігаються в встановлених місцях здійснення протиправної діяльності Cargo.
Під час досудового розслідування встановлено, що на даний час протиправна діяльність групи осіб Cargo, що полягає в ухиленні від сплати податків, здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042 - за цією адресою знаходяться складські приміщення "West trans cargo", що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку з вищевикладеним, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення внесеного в ЄРДР за №0000051, а також відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, 19.12.2019 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042.
При цьому, в ході обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено грошові кошти, які мають значення для кримінального провадження, але які не зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку, а саме:
- грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн.
За результатами огляду майна, тимчасово вилученого в ході вищезазначеного обшуку, що використовуються пов`язаною групою осіб «Cargo», грошові кошти, документи, товарноматеріальні цінності визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено слідчим відповідну постанову.
26.12.2019 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва повернув для усунення недоліків клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_12 , що погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , про арешт майна у кримінальному провадженні.
14.01.2020, після усунення недоліків, старший слідчий з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_9 , за погодженням із начальником відділу організації процесуального керівництва, підтриманням публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльність Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 , повторно звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилученого 19 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042, за місцезнаходженням складських приміщень «West trans cargo», а саме на: грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. на обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що наявні підстави вважати, що вищезазначені грошові кошти - одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є доходами, одержаними від здійснення протиправної діяльності.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року, було задоволено зазначене клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно19 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042, за місцезнаходженням складських приміщень «West trans cargo», а саме на: грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000051 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно19 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042, за місцезнаходженням складських приміщень «Westtrans cargo», а саме на: грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн., слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме може бути майном, здобутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 19 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042, за місцезнаходженням складських приміщень "West trans cargo" а саме на: грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн., та враховано, що постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховуване, пошкоджене, знищене, передане чи відчужене, що може перешкодити кримінальному провадженню.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
На думку апеляційного суду, слідчим надано достатньо доказів, що вказують на те, що тимчасово вилучене майно є речовими доказом та особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту.
З урахуванням викладеного, існують правові підстав, передбачені ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, інших осіб, з метою попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування. Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на тимчасово вилучене майно.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.
Доводи апеляційної скарги, що не зважаючи на чіткий перелік речей, який може бути вилучений під час обшуку, що зазначений в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2019, були виявлені та вилучені кошти в розмірі 70 865 гривень, що є його особистими, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Стосовно твердження апелянта, що клопотання про арешт вилученого майна подано поза межами процесуального строку та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2019 було повернуто особі, яка його подала та встановлено строк 72 години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, проте, слідчий звернувся до суду лише 16.01.2020, що є порушенням норм КПК України, колегія суддів вважає безпідставними оскільки строк для усунення недоліків визначено рахувати з дня отримання відповідної ухвали. Як вбачається з матеріалів клопотання, дане клопотання подано до суду кур`єрською доставкою 14.01.2020.
Твердження апелянта, що слідчим суддею постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням процесуального строку дійсно мало місце, проте, колегія суддів вважає таке порушення не істотним порушенням норм процесуального строку, що потягло б за собою скасування судового рішення, з урахуванням обставин вчинення кримінального провадження та матеріалів клопотання.
Також має місце, твердження апелянта, що його ніхто не повідомляв про слухання справи відносно накладення арешту на майно, яке було у нього вилучене, проте, його право відновлено під час апеляційного розгляду, а також дана обставина може бути підставою для перегляду накладеного арешту в порядку ст. 174 КПК України в судді першої інстанції.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України на накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 19 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці :09:001:0042, за місцезнаходженням складських приміщень «West trans cargo», а саме на: грошові кошти у національній валюті у кількості 70 865 (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн., - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4