СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2150/20
ун. № 759/6434/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001847 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2020 року на розгляд слідчого судді передано клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_4 та просить накласти арешт на майно - автомобіль «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5 (зареєстрований у АДРЕСА_1 ), який передав в оренду зазначений автомобіль товариству з обмеженою відповідальністю «Бетон Груп-1», в особі директора ОСОБА_6 , для забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні № 0001847 від 11.04.2020 року. Заборонити експлуатацію та відчуження майна - автомобіля «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 (зареєстрований у АДРЕСА_1 ), який згідно договору найму (оренди) передав зазначений автомобіль ТОВ «Бетон Груп-1», в особі директора ОСОБА_6 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 , 08.04.2020, приблизно о 10:55, керуючи автомобілем «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по Кільцевій дорозі, навпроти буд. № 2 по вул. Янтарна в м. Києві скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесних ушкоджень.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.04.2020 року був оглянутий автомобіль «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 (бетонозмішувач). В процесі огляду місця ДТП в порядку ст. 223 КПК України автомобіль «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 був оглянутий слідчим та переданий на відповідальне зберігання водію ОСОБА_7 .

Власником даного автомобіля являється ОСОБА_5 (зареєстрований у АДРЕСА_1 ), який передав в оренду зазначений автомобіль товариству з обмеженою відповідальністю «Бетон Груп-1», в особі директора ОСОБА_6 .

11.04.2020 року автомобіль «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 , в порядку ст. 98 КПК України було визнано речовим доказом по кримінальному провадженні, про що була винесена відповідна постанова.

Автомобіль «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг сліди дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими. Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль являється знаряддям вчинення злочину. Крім цього, по даному автомобілю буде призначена авто технічна експертиза з метою встановлення справності гальмівної системи та рульового керування, а також трасологічна експертиза. Крім цього, потерпілий ОСОБА_8 , 1988 року народження на даний час перебуває у відділенні інтенсивної терапії КМКЛ № 17 з тяжкими травмами отриманими внаслідок даної ДТП, в «КОМІ» тому слідство припускає, що по даній ДТП в процесі досудового розслідування буде заявлений цивільний позов, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

У разі незастосування арешту майна, автомобіля «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 , це може понести тяжкі наслідки, які виразяться у пошкодженні, псуванні, зникненні, втраті, знищенні, передачі чи відчуженні, що негативно вплине на подальше досудове розслідування.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речового доказу, прийняття законних рішень.

В судове засідання слідчий не з`явився надав заяву, в якій просить розглядати клопотання у його відсутність.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.2 ст. 167 тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей,документів,грошей тошо яких є достатньо підстави вважати,що вони: підшукані,виготовлені,пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.167, 170-173, 175, 237,309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001847 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно - автомобіль «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5 (зареєстрований у АДРЕСА_1 ), який передав в оренду зазначений автомобіль товариству з обмеженою відповідальністю «Бетон Груп-1», в особі директора ОСОБА_6 , для забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні № 0001847 від 11.04.2020 року.

Заборонити експлуатацію та відчуження майна - автомобіля «DAF CF 85.430», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 (зареєстрований у АДРЕСА_1 ), який згідно договору найму (оренди) передав зазначений автомобіль ТОВ «Бетон Груп-1», в особі директора ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1