Справа № 557/798/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

секретар судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 16.06.2020, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бугрин Гощанського району Рівненської області, українець, громадянин України, непрацюючий, неодружений, з професійно-технічною освітою, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий в силу ст.89 КК України,

за ч.1 ст. 309 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , порушуючи порядок, встановлений ст. 12 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст.4, 6, 7, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори» у жовтні 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, на пустирі поблизу с. Бугрин Гощанського району Рівненської області незаконно придбав, шляхом зривання частини рослин коноплі, які в подальшому зберігав при собі, без мети збуту, до моменту їх вилучення працівниками поліції в ході поверхневого огляду 19.05.2020 року по вул. Грушевського в с. Бугрин Гощанського Рівненської області, в ході проведення якого працівниками поліції у правій зовнішній кишені куртки було виявлено та вилучено, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 14,591 г. обіг якого заборонено відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, та дав зізнавальні показання стосовно обставин скоєння ним злочину.
Під час досудового розслідування між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим в присутності захисника укладена угода про визнання винуватості. За угодою останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, вчиненому при обставинах, зазначених у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник вважає затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
Вирішуючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відноситься до злочину середньої тяжкості, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, санкція якого передбачає альтернативу видів покарання.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Одночасно, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи наведені доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за якою ОСОБА_3 слід призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 1307 грн. 60 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.
Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Керуючись ст.ст.314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.06.2020 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000185 від 16.06.2020.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченного ч.1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. - витрат на проведення експертизи.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі: канабіс, загальною масою 14,591 г, переданий на зберігання в камеру збереження речових показів в Гощанське ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором та потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1