Постанова

Іменем України
12 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 11-1270/11
Провадження № 51-1327 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року про відмову у відкритті кримінального провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 94 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 25 серпня 2011 року залишив вирок без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року відмовлено у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що апеляційний суд після скасування попередньої ухвали апеляційного суду повторно не зважив на допущені порушення, на які вказував Верховний Суд і необґрунтовано відмовив у відкритті кримінального провадження.

Позиції інших учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали касаційну скаргу та просять її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 вважає касаційну скаргу обґрунтованою та просить її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частинами 2, 3 ст. 464 КПК України встановлено, що суддя перевіряє заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Якщо таку заяву не оформлено згідно

з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, відповідно до яких заява повертається у визначених цією статтею випадках.

Таким чином, на стадії вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та перевірки заяви на відповідність вимогам ст. 462 КПК Українипроцесуальним законом передбачено можливість прийняти рішення про відкриття провадження за такою заявою або про повернення її у встановлених ч. 3 ст. 429 КПК України випадках.

Як убачається з матеріалів провадження, приймаючи рішення про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року за нововиявленими обставинами, суддя апеляційного суду зазначив про те, що нововиявлені обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_6 , свідчать про допущення помилок ще на стадії розгляду справи у суді першої інстанції, що в свою чергу виключає право розгляду заяви судом апеляційної інстанції. Тобто, суддя не застосувавши положення ч. 3 ст. 429 КПК України, фактично розглянув заяву ОСОБА_6 по суті, та одночасно всупереч правилам глави 34 КПК України відмовив у відкритті провадження за цією заявою.

При цьому апеляційний суд всупереч вимогам статей 370, 374 КПК України констатуючи, що в заяві ОСОБА_6 зазначено про порушення, допущені місцевим судом, своє рішення не мотивував та не вказав на які саме обставини посилався заявник як на нововиявлені.

Крім того, суддя у своєму рішенні також вказав, що законом встановлено чіткий порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дотримання якого передує відкриття кримінального провадження за нею, а ОСОБА_6 подано заяву на рішення яке в даному випадку не підлягає перегляду, то і кримінальне провадження за вказаною заявою не підлягає відкриттю, а тому вона має бути повернута особі, що її подала. При цьому послався на положення ч. 4 ст. 399 КПК України, які можуть підлягати застосуванню тільки при апеляційному оскарженні судових рішень в порядку глави 31 КПК України.

Однак, право особи на оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», п. 96 Рішення від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції»).

Згідно ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Статтею 460 КПК України передбачено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року, яка набрала законної сили, за нововиявленими обставинами, посилаючись на ч. 4 ст. 399 КПК України суддя апеляційного суду дійшов не правильного висновку, що вказане рішення оскарженню не підлягає, оскільки це рішення суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Таким чином, суддею апеляційного суду було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу судді апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. При цьому суду апеляційної інстанції також слід звернути увагу на наявність судових рішень у провадженнях за заявами ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року, у тому числі, і на постанову Верховного Суду від 12 листопада 2018 року (справа №11-1270/11, провадження 51-3655км18).

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3