КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2.,

суддів - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

секретаря - ОСОБА_5.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6.,

затриманого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання про застосування тимчасового арешту за апеляційною скаргою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури - ОСОБА_6. на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року про відмову у застосуванні тимчасового арешту щодо

ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Істаравшан Республіки Таджикистан, громадянину Республіки Таджикистан, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1,

який перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Таджикистан,-

В С Т А Н О В И Л А :

19 жовтня 2019 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Таджикистан - ОСОБА_1, який перебуває у міжнародному розшуку у зв'язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.401 КК Республіки Таджикистан, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.1 ст.447 КК України, до моменту надходження запиту від компетентних органів Республіки Таджикистанпро видачу ОСОБА_1

21 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області відмовлено в задоволенні вказаного клопотання. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на ті обставини, що ОСОБА_1 значиться в базі Інтерпол в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Таджикистан для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст.401 КК Республіки Таджикистан, в той час як в документах, що надійшли від компетентних органів Республіки Таджикистан зазначається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст.307-3 КК Республіки Таджикистан, проте аналогічна норма відсутня в Кримінальному кодексі України.

На вказану ухвалу прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною у зв'язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, а також у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що при постановленні ухвали слідчий суддя керувався вимогами ст.583 КПК України і взяв за основу для прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання розбіжності в кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_1, які зазначені в процесуальних документах, наданих Республікою Таджикистан, та індивідуальному звіті з бази Інтерпол та червоному повідомленні щодо розшуку затриманої особи. У вказаному повідомленні та індивідуальному звіті зазначена правова кваліфікація злочину за ч.1 ст.401 КК України, а в документах, наданих Республікою Таджикистан, визначена кваліфікація за ч.2 ст.307-3 КК України.

Разом з цим, злочин вчинений ОСОБА_1, передбачений ч.2 ст.307-3 КК Республіки Таджикистан полягав у вчиненні обвинуваченою особою дій, які полягали у наданні членам терористичної організації матеріальної допомоги, що в порівнянні з Кримінальним кодексом України відповідає ч.1 ст.447 КК України. На думку апелянта, долучені до клопотання документи мали достатні дані для застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_1 у відповідності до п.2 ч.4 ст.583 КПК України.

Окремо наголошує, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту не мав права керуватись вимогами ст.376 КПК України щодо короткого викладу судового рішення, оскільки дана стадія не є судовим провадженням. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_1 тимчасовий арешт на 40 діб.

На апеляційну скаргу прокурора надійшло заперечення від захисника затриманого ОСОБА_1 - ОСОБА_7. в якому міститься прохання залишити оскаржувану прокурором ухвалу слідчого судді без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу;

- затриманого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під варти.

Згідно п.2 ч.6 ст.582 КПК України затримана особа також негайно звільняється у разі, якщо встановлено обставини, за наявності яких видача (екстрадиція) не здійснюється.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт), для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.584 КПК України, суд повинен з'ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання та ухвали слідчого судді, 18.10.2019 року о 09:55 год. під час оформлення пасажирів рейсу №457 сполученням «Стамбул-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Арешт», оскільки вказана особа значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину пов`язаного із тероризмом.

Відповідно до вимог КПК України працівниками ОКПП «Київ» щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 складено протокол затримання, як особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яка перебуває у міжнародному розшуку.

Згідно з даними, які наведені у червоному повідомленні та індивідуальному звіті з бази даних Інтерпол, 07.10.2018 року судом в місті Істаравшан обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1

ОСОБА_1 розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.401 КК Республіки Таджикистан, а саме найманство, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.1 ст.447 КК України, максимальний строк покарання за який передбачено у вигляді до 10 років позбавлення волі, а тому є екстрадиційними.

Строк давності притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст.49 КК України не закінчився.

Документом, що підтверджує особу затриманого є його паспорт громадянина Республіки Таджикистан на ім'я ОСОБА_1 (ОСОБА_1) , який вилучено у останнього в момент затримання.

19 жовтня 2019 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Таджикистан - ОСОБА_1

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дотримався вимог закону, належним чином дослідив всі надані йому матеріали, в тому числі і ті, що стосуються даних про особу затриманого, на підставі чого прийшов до обґрунтованого рішення з приводу того, що відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_1 тимчасового арешту у зв'язку з протиріччями в документах, які надійшли від запитуючою сторони.

З таким висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч.6 ст.583 КПК України, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз'яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

За приписами п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, згідно даних червоного повідомлення та індивідуальному звіті з бази даних Інтерпол ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.401 КК Республіки Таджикистан.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, стосовно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу та в подальшому останнього оголошено в міжнародний розшук у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307-3 КК Республіки Таджикистан, яка передбачає відповідальність за участь в діяльності політичних партій, громадського и релігійного об'єднання чи іншої організації відносно яких судом прийнято рішення, яке вступило в законну силу про ліквідацію чи заборону їхньої діяльності в зв'язку з здійсненням екстремістської діяльності.

Разом з цим, аналогічна норма Кримінального закону Республіки Таджикистан в Кримінальному кодексі України відсутня.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України.

Також колегія суддів приймає до уваги, що в судовому засіданні затриманий пояснив, що він залишив територію Республіки Таджикистан у зв'язку зі своїми політичним переконаннями, оскільки будь-яка незгода із режимом діючого Президента Республіки Таджикистан є підставою для порушення кримінальної справи та подальшого ув'язнення політичних, релігійних, громадських опонентів. В подальшому з цих підстав він звернувся до Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Колегія суддів також звертає увагу, що згідно наданим захисником копіями листів Прокуратури Київської області №14-128-19 від 12.11.2019 року та Генеральної прокуратури України №14/1/2-26573-19 від 13.11.2019 року запит компетентних органів Республіки Таджикистан про видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не надходив, екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_1 не проводиться.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

У відповідності до ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6., та залишення без змін ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, як законної та обґрунтованої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської місцевої прокуратури - ОСОБА_6., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_1 (ОСОБА_1), залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4