Кримінальне провадження № 629/1403/20
Номер провадження 1-кп/629/306/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000050 від 11.01.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Світловщина, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

10 січня 2020 року, близько 22-00 години, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , перебували неподалік тракторної бригади, розташованої на території с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, що є стаціонарним об`єктом СТОВ «Мрія», де у ОСОБА_4 раптово виник умисел на викрадення чужого майна, що знаходиться на території вказаного підприємства.
Реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 разом вчинити крадіжку, на що останній погодився, діючи за попередньою змовою, з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з корисливого мотиву, з метою обернення чужого майна на свою користь, скориставшись тим, що огорожа території тракторної бригади місцями відсутня, шляхом вільного доступу, таємно викрали з гаражу, що розташований на території вказаної тракторної бригади металевий швелер та трубу, загальною вагою 120 кг, вартістю 3 гривні за 1 кілограм лому чорного металу, чим спричинили СТОВ «Мрія» майнову шкоду на загальну суму 360 гривень. Розпорядитися викраденими металевими швелером та трубою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані охоронцями ГШР СТОВ «Мрія».
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе визнали повністю, пояснили, що дійсно вчинили інкримінований їм злочин при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаялися.
Враховуючи пояснення обвинувачених, а також те, що вони не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинувачених та дослідженням даних, які характеризують їх особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинувачених та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинувачених або їх виправдання, суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин середньої тяжкості.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 12.06.2020 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства високий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 12.06.2020 року, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні відсутній.

По справі є судові витрати на залучення експертів в зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи №3477 від 12.02.2020 року у розмірі 785 гривень, яка виконана за рахунок державного бюджету України.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2020 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 11.01.2020 року, а саме: на металевий швелер масою 80 кг та металеву трубу масою 40 кг.
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Визнати ОСОБА_5 винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.01.2020 року, на майно, а саме: на металевий швелер масою 80 кг та металеву трубу масою 40 кг, скасувати.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме:

- металевий швелер та трубу, які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки від 11.01.2020 року, вважати повернутим власнику СТОВ «МРІЯ».
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1