Справа № 504/293/20
УХВАЛА
04.02.2020 року смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В даній скарзі адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що 20.01.2020р. до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ним в інтересах ОСОБА_4 подано та зареєстровано в порядку ст.214 КПК України повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в резолютивній частині якого міститься вимога стосовно внесення відомостей до ЄРДР за ст.ст.363, 364, 192 КК України. Із повідомлення чергової частини Лиманського ВП ГУНП в Одеській області розгляд вищезазначеної заяви передано слідчому ОСОБА_5 . На теперішній час слідчим не вирішено питання про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, тому він був вимушений звернутися зі скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в судове засідання не з`явився, ухвала про відкриття провадження у скарзі, в якій зазначались дата, час та місце проведення судового засідання, разом із копією скарги направлялися до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області. Однак, згідно ч.3 ст.306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Матеріали перевірки заяви (повідомлення) ОСОБА_3 від 20.01.2020р. Лиманським ВП ГУНП України в Одеській області до суду не надані.

У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності прокурора, на підставі тих доказів, що долучені до скарги.

Розглянувши вказану скаргу, вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений, або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За ч.ч.3, 4 ст.214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.
Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що у разі оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч.1 ст.214 КПК України щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, чітко забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до ЄРДР (незалежно від того, чи така заява стосується особи відносно якої вона написана, чи в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на їх думку, злочинів).
Кожен, чиї права та свободи, викладені у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).
Стаття 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання про порушення з боку уповноважених осіб Лиманського ВП ГУНП в Одеській області положень ст. 214 КПК України, оскільки якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то такі відомості мають бути внесені до ЄРДР у зв`язку з чим вважаю за необхідне зобов`язати уповноважених осіб Лиманського ВП ГУНП в Одеській області внести відповідні відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.214, 218, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, внести відомості згідно заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 20.01.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1