Справа № 681/1765/18
УХВАЛА

"20" лютого 2020 р. Слідчий суддя Полонського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Полонне клопотання слідчого СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000601 від 13.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України

встановив:

19 лютого 2020 року слідчий СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Полонського відділу Шепетівської прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на контейнер синього кольору пункту прийому молока, охолоджувач молока 1060 л, насос молочний НМУ-6, пульт управління насосу НМУ, шланг молочний довжиною 7 м. та електролічильник №49109, що належить ДП «Старокостянтинівський молочний завод» заборонивши власнику відчужувати вказане майно.

В обґрунтування клопотання вказує, що 12.12.2018 року до Полонського ВП надійшла ухвала Полонського районного суду, про зобов`язання уповноваженого слідчого внести відомості до ЄРДР, відносно можливого вчинення громадянином ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

13.12.2018 року СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області за даним фактом, відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України.

Проведеними першочерговими діями досудового слідства встановлено, що 01.06.2017 року між Дочірнім підприємством «Старокостянтинівський молочний завод» та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перший національний виробничий кооператив» укладено договір оренди № 1-6/ОМ про тимчасове платне користування майном підприємства.

Згідно указаного договору підприємство передало в платне користування кооперативу наступне майно: охолоджувач молока 1060 л; пункт прийому молока (контейнер); насос молочний НМУ -6; пульт управління насосу НМУ; центрифуга лаб ЦЛУ «Орбіта»; шланг молочний ПВХ 19х31 (7 м); електролічильник №49109; молокомір н/ж 10 л.

З 01.06.2018 року підприємство розірвало з кооперативом договір оренди № 1-6/ОМ від 01.06.2017 року, у зв`язку із тим, що останній не виконував умови по вищезазначеному договору та не сплачував орендну плату за користування майном підприємства протягом більш як три місяці підряд. Майно кооператив не повернув, чим порушив умови договору оренди.

Встановлено, що вищеперелічене майно знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 .

При цьому, ОСОБА_6 та місцеві жителі, самовільно, всупереч наявного в підприємства права власності на указане майно перешкоджають користуватися та розпоряджатися власнику його майном.

13.02.2020 року проведено огляд пункту прийому молока по АДРЕСА_1 з наявними в ньому охолоджувачем молока, насосом, пультом управління, електролічильником та молочним шлангом. Також в ході огляду було встановлено, що серцевина врізного замка пошкоджена та після відчинення дверей перебувала у несправному стані.

В подальшому контейнер синього кольору пункту прийому молока, охолоджувач молока 1060 л., насос молочний НМУ-6, пульт управління насосу НМУ, шланг молочний довжиною 7 м та електролічильник було визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав. Представник потерпілого в судовому засіданні проти заявленого слідчим клопотання не заперечував та клопотав, про передачу вказаного майна на відповідальне зберігання власнику, оскільки умови де воно зберігається може призвести до його знищення чи псування, оскільки на території Полонського ВП відсутнє місце для його зберігання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Як видно з матеріалів клопотання, існує обґрунтована підозра, що контейнер синього кольору пункту прийому молока, охолоджувач молока 1060 л, насос молочний НМУ-6, пульт управління насосу НМУ, шланг молочний довжиною 7 м. та електролічильник №49109, є речовим доказом, що який є об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тому підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження як накладення арешту на згадане майно є розумним та виправданим, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Відповідно до п.п.5,28 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року з наступними змінами «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», яким визначено порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Під час огляду пункту прийому молока по АДРЕСА_1 з наявними в ньому охолоджувачем молока, насосом, пультом управління, електролічильником та молочним шлангом було встановлено, що серцевина врізного замка пошкоджена та після відчинення дверей перебувала у несправному стані. У судовому засіданні слідчий пояснив, що у відділі поліції відсутнє місце для зберігання вищезгаданого майна, тому не заперечував про передачу його власнику на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність передачі вищевказаного майна на відповідальне зберігання його власнику ДП «Староконстянтинівський молочний завод».

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170,172, 173, ч.2 ст.376 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на контейнер синього кольору пункту прийому молока, охолоджувач молока 1060 л, насос молочний НМУ-6, пульт управління насосу НМУ, шланг молочний довжиною 7 м. та електролічильник №49109, що належить ДП «Старокостянтинівський молочний завод», передати на відповідальне зберігання його власнику -заборонивши ДП «Старокостянтинівський молочний завод» відчужувати вказане майно.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1