г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/661/20
Номер провадження 1-кс/213/173/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , особи, у користуванні якої знаходився автомобіль, - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 17.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.02.2020 до суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що 17.02.2020 о 15.08 години до Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії "102" надійшло повідомлення про те, що особи, відомості про яких встановлюються, знаходячись на території ГК «Комсомолець» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, займаються прийомом брухту металів. Виїздом СОГ Інгулецького ВП на місце події було виявлено двох осіб, відомості про яких встановлюються, які в порушення ст.ст. 1, 4, 6 Закону України "Про металобрухт" від 05 травня 1999 року, в якому вказано, що "діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту здійснюється юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом", "операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами", "збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється", "оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів) та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює купівлю металобрухту" за допомогою автомобілю здійснювали незаконний прийом металобрухту.

17.02.2020 дану інформацію було внесено до ЄРДР № 0000141 і розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.213 КК України.

Слідчий зазначає, що в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль тип: легковий загальний вантажопасажирський, марка: ГАЗ (газель), модель: 330232-414, д/н НОМЕР_1 , синього кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , кузов якого був наполовину заповнений брухтом металів різної форми та розміру, а також - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серія НОМЕР_4 та ключі від зазначеного автомобіля у кількості двох штук.

Особи, в користуванні яких був вищевказаний автомобіль, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від надавання пояснень відмовились згідно ст. 63 Конституції України.

Також, в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив що 17.02.2020 за оголошенням зателефонував невідомим особам, для того щоб здати свій металобрухт, та через годину останні приїхали вдвох на автомобілі ГАЗ (газель), д/н НОМЕР_1 , синього кольору, та купили в нього стару, зламану піч та бойлер, а також 20 кілограмів брухту чорних металів за ціною 2 гривні 50 копійок за кілограм, за що надали грошові кошти у розмірі 120 гривень. Коли останні завантажили вказаний металобрухт до автомобілю, їх зупинили працівники поліції.

Крім того, як зазначає слідчий, в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка власника вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 5-7 днів тому, останній добровільно надав свій транспортний засіб автомобіль ГАЗ (газель), д/н НОМЕР_1 , синього кольору у користування ОСОБА_5 на платній основі, для того щоб останній здійснював вантажні перевезення, що саме возив ОСОБА_5 на його автомобілі свідку невідомо.

Автомобіль Газель з металом, що був у ньому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, два ключі від автомобіля було вилучено 17.02.2020, визнаного в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що з метою проведення ряду слідчих дій, зокрема обшуку транспортного засобу, виявлення та фіксування відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя його вчинення або майна, здобутого злочинним шляхом, зокрема: терезів, канторів, та речових доказів металобрухту, зошитів, канцелярських предметів, в яких містяться відомості щодо вказаного кримінального правопорушення, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищезазначеного транспортного засобу та майна, вилученого під час огляду місця події, необхідно вжити заходів щодо його збереження, в результаті чого виникла необхідність у здійсненні арешту майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити. Слідчий пояснив, що згодом були надані документи ТОВ «НОВА-ГРЕЙН» на перевезення металобрухту, однак ці документи підлягають перевірці, оскільки жодних договірних відносин між ТОВ «НОВА-ГРЕЙН» та ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 немає, а тому незрозуміло в якому правовому статусі стосовно даного вантажу перебуває водій ОСОБА_5 , Зазначив, що автомобіль є знаряддям вчинення злочину і визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, необхідно перевірити належність осіб, які користувались цим автомобілем, до вчинення даного злочину. Тому є необхідність накласти арешт на даний автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію, ключі від нього та металобрухт, що знаходиться в автомобілі, які у разі доведення вчинення кримінального правопорушення підлягатимуть спецконфіскації відповідно до чинного законодавства.

Власник автомобіля ОСОБА_4 пояснив, що вказаний автомобіль дійсно належить йому, приблизно 5-7 днів раніше він надав цей автомобіль у користування знайомому ОСОБА_8 , який здійснює грузоперевезення, але які саме, йому невідомо. Він не заперечує проти арешту металобрухту, що знаходиться в авто, але заперечує проти арешту автомобіля, власником якого є на законних підставах, і до операцій з маталобрухтом відношення не має. Бажає, щоб автомобіль йому повернули.

ОСОБА_5 суду пояснив, що користувався цим автомобілем для перевезення металобрухту з ТОВ «НОВА-ГРЕЙН». Того дня 17 лютого 2020 року він, забравши металобрухт, по дорозі заїхав до гаражного кооперативу за оголошенням, щоб купити пральну машинку. Біля гаражного кооперативу «Комсомолець» до них підійшли працівники поліції, і почали оглядати автомобіль, ставити питання щодо походження металу, який був у кузові. Зазначив, що до незаконних операцій з металобрухтом він не причетний.

Перевіривши доводи клопотання, дослідивши надані суду матеріали, вислухавши думку слідчого, власника майна та особи, в користуванні якої був зазначений автотранспортний засіб, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що автомобіль «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та матиме доказове значення у справі. При цьому суд враховує письмові пояснення допитаного слідчим в якості свідка ОСОБА_9 , долучені до клопотання, згідно з якими він дзвонив невідомим особам та домовлявся саме продати металобрухт, і отримав від них кошти за нього, що суперечить поясненням ОСОБА_5 , наданими в судовому засіданні про те, що він начебто купував побутову техніку.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену в п.55 рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", про те, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, адже це є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказаний автомобіль, документи на нього, ключі та металобрухт, принаймні на початковій стадії досудового розслідування, не становитиме "особистий надмірний тягар" для власника автомобіля, таке втручання в його право володіння є законним та не є свавільним, оскільки ані власник, ані особа, в користуванні якої знаходився автомобіль, не заперечували, що зазначений автомобіль перебував на місці події, в автомобілі знаходився металобрухт, документів на який під час огляду не було, а отже особи, які перебували в ньому, можливо вчинили незаконні дії. Також суд враховує, що належність вилученого металобрухту на цей час встановлюється, оскільки надані в судовому засіданні слідчим документи суперечать тому факту, що ОСОБА_5 не перебуває з будь-ким в договірних відносинах, не зареєстрований як ФОП.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 17.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на:

- транспортний засіб тип: легковий загальний вантажопасажирський, марка: ГАЗ (газель), модель: 330232-414, д/н НОМЕР_1 , синього кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , і який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- брухт металів різної форми та розміру, який знаходиться в кузові зазначеного вище транспортного засобу (ГАЗ, модель: 330232-414, д/н НОМЕР_1 );

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (ГАЗ, модель: 330232-414, д/н НОМЕР_1 ) серія НОМЕР_4 ;

- ключі від транспортного засобу (ГАЗ, модель: 330232-414, д/н НОМЕР_1 ) у кількості двох штук з забороною використання, розпорядження ними.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1