Справа № 526/2698/19
Провадження № 1-кп/526/71/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000438 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, розлученого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в :

30 червня 2019 у другій половині дня близько 19 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на території УСП Гадяцького промислу філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» по вул. Польовій, 17, в с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області, помітив у приміщенні роздягальні на підлозі банківську картку ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , виданої банком на ім`я ОСОБА_5 , для обслуговування відповідного банківського рахунку, на який вказаним підприємством йому перераховувалась заробітна плата.

Усвідомлюючи та достовірно знаючи, що вказана картка видана банком не йому, а його колезі ОСОБА_5 , вирішив викрасти її з корисливих мотивів. Так, у цей момент, в ОСОБА_4 виник умисел викрасти за допомогою цієї картки, яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, грошові кошти ОСОБА_5 .

Діючи з прямим умислом, таємно, протиправно, ОСОБА_4 взяв банківську картку ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 та поклав до кишені свого одягу, тим самим неправомірно заволодів офіційним документом ОСОБА_5 банківською карткою ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 .

04.07.2019 на відповідний рахунок у ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_5 АТ «Укргазвидобування» було перераховано заробітну плату в сумі 7566 гривень.

Знаючи, що вказаного дня підприємством перераховано працівникам заробітну плату, 05.07.2019 ОСОБА_4 на території УСП Гадяцького промислу філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» по вул. Польовій, 17, в с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою, таємно, протиправно, користуючись банкоматом ПАТ АБ «Укргазбанк» АТМ № АТМ 00404 за допомогою банківської картки цього банку № НОМЕР_1 , здійснив три транзакції по зняттю готівкових коштів на загальну суму 3300 грн, у короткий проміжок часу зняв 200 грн, 1000 грн та 2100 грн. Викрадені таким чином грошові кошти ОСОБА_4 обернув на власну користь.

Після цього, 08.07.2019, перебуваючи в м. Гадяч Полтавської області, ОСОБА_4 , продовжив реалізовувати свій єдиний злочинний умисел із викрадення грошових коштів ОСОБА_5 з відповідного банківського рахунку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою, таємно, протиправно, у приміщенні магазину «Горизонт» на пл. Миру, 11, в м. Гадяч Полтавської області, за допомогою банківської картки ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 здійснив безготівкову оплату товарів на суму 42 грн 00 коп. за рахунок коштів ОСОБА_5 . Того ж дня, у банкоматі ПАТ АБ «Укргазбанк» АТМ № АТМ 00712 по вул. Полтавській, 44, в м. Гадяч Полтавської області, здійснив одну транзакцію по зняттю готівкових коштів ОСОБА_5 на загальну суму 4200 грн, після чого отримані грошові кошти обернув на власну користь.

Своїми зазначеними протиправними діями, що виразилися у незаконного заволодінні грошовими коштами, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 7542 грн.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

16 грудня 2019 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення.

Згідно угоди, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України.

Сторони узгодили покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 100 годин, за ч. 1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень.

Підставами для укладення угоди, як зазначено у ній, є визнання ОСОБА_4 винуватості, відсутність збитків відшкодованих підозрюваним у добровільному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену з підозрюваним, та просив її затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та підтвердив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачень, щодо яких він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілим та підозрюваним підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнає свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 також цілком розуміє те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має права визначені пунктом першим ч. 5 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Суд, враховуючи що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також наявність пом`якшуючих вину обставин: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, вважає, що обране сторонами підозрюваному покарання відповідає вимогам закону.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного та потерпілого, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 грудня 2019 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин, за ч. 1 ст. 357 у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді громадських робіт та штрафу виконувати самостійно.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа С2-00» та грошові кошти в сумі 1000 гривень, передані потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому, як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1