Справа № 712/1677/20
Провадження № 1кп/712/438/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

представників ювенальної провенції ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000378 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, учня 8 класу ЗОШ № 7, неодруженого, з неповною середньою освітою, учасником бойових дій, інвалідом, ліквідатором на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 24.01.2020 близько 14:30 год., перебуваючи у приміщенні магазину «FreeRide», який розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 135, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до прилавків з товарами та взяв ремінь «Canvas Belt 4cm foq Fjallraven» артикул 77297.021 вартістю 702 грн. Після цього, ОСОБА_5 сховав вказаний ремінь під власну куртку та впевнившись, що за йог діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, пройшов повз касу з викраденим товаром, який належить ФОП ОСОБА_10 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), після чого ОСОБА_5 вийшов з приміщенням магазину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтримав покази, дані ним під час досудового розслідування та пояснив, що 24 січня 2020 року близько 14:30 год. зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по бул. Шевченка, 135 і вирішив вкрасти ремінь. Він поклав ремінь під куртку та вийшов з магазину. Просив суд суворо не карати, в скоєному щиро кається.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за:

-ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року № 2, передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновки органу пробації про те, що його перевиховання можливе без позбавлення волі, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді застереження та передачі неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд матері до досягнення ним повноліття.

Враховуючи вищевказані обставин справи суд дійшов до переконання, що саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде необхідним, достатнім і найбільш ефективним для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , до досягнення ним повноліття.

Речові докази:

- ремінь «Canvas Belt 4cm foq Fjallraven» артикул 77297.021, передані на зберігання потерпілому - залишити за належністю;

- відеозапис на диску для лазерних систем зчитування, приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: