КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 10 березня 2020 року апеляційну скаргу прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, до 17 квітня 2020 року, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду на визначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування із свідками, потерпілими, підозрюваними, визначеними слідчим у вказаному кримінальному провадженні.
- не відлучатися за межі м. Житомир та Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю.

На ухвалу слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
На думку прокурора, слідчий суддя не надав оцінку всім ризикам зазначеним стороною обвинувачення у клопотанні, не зазначив мотиви застосування найбільш м`якого запобіжного заходу, що не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 15 листопада 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000114, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
18 лютого 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому положеннями ст. 208 КПК України, того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
19 лютого 2020 року прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з одночасним визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, до 17 квітня 2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про його особу, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів, рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак є підстави вважати, що застосування підозрюваному такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених процесуальних обов`язків.
Доводи прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, про те що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Безпідставними колегія суддів вважає посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а також наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вказані твердження спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 197-199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, до 17 квітня 2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1644/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст.179 КПК Доповідач ОСОБА_1