провадження №1-кп/ 359/208/2020
справа №359/8977/19
ВИРОК
іменем України

29 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001108 від 28.06.2019р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, ніде не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2019 близько 15.55 год., ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним фургоном «HYUNDAI HD 78», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по другорядній автодорозі «Під`їзд до села Мала Олександрівка» в напрямку автодороги «Під`їзд до автодороги Північно-східний об`їзд м.Києва від с.Проліски» на території Бориспільського району Київської області.

Під час руху по зазначеній автодорозі, обвинувачений проявив злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надавши дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Таким чином Кіселенко грубо порушив Правила дорожнього руху України (в подальшому ПДР), а саме:

?п. 16.11 - згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

?вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» - згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі;

?п.10.1 згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Внаслідок порушення ПДР, ОСОБА_3 допустив зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній автомобільній дорозі «Під`їзд до автодороги Північно-східний об`їзд м.Києва від с.Проліски» в напрямку Північно-східного обїзду міста Києва, в крайній лівій смузі, зліва направо відносно напрямку руху зазначеного фургону, справа наліво відносно напрямку руху зазначеного фургону «HYUNDAI HD 78».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта № 103Д від 14.08.2019 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що тягнуть тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день.

Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження., ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав згоду на проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій. Тому, заслухавши думку обвинуваченого, потерпілого та прокурора, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного, речові докази у справі та судові витрати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений підтвердив, що 27.06.2019 у зазначений у обвинувальному акті час, він, керуючи фургоном «HYUNDAI HD 78», порушив ПДР, не врахував дорожню обстановку, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надавши дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно, оскільки останній порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинили тілесні ушкодження середньою тяжкості потерпілому.

Згідно медичних довідок ОСОБА_6 на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2009 р.н..

Відповідно до санкції ч.1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту, або обмеження волі строком до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Призначаючи покарання за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, судом враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визнання вини обвинуваченим, його щире каяття у скоєному, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.

Аналізуючи докази та обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправленн і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно обрати у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Долю речових доказів потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз повинні стягуватися з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 28, 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним та призначити покарання

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України штраф у розмірі 200-от неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень в дохід держави, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави за проведення експертиз 5338,34 грн.

Речові докази фургоном «HYUNDAI HD 78», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити власникам.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.

Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1