Провадження № 1-кп/317/123/2020
Справа № 317/2257/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженні № 0000786 від 20.06.2019 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженні № 0000786 від 20.06.2019 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України.
26.06.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні на затвердженні угоди про примирення не наполягала.
Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти затвердження угоди. Після проведення опитування та роз`яснення прав та наслідків затвердження угоди, обвинувачена пояснила суду, що вона не бажає, що б угода була затверджена. Обставини та сам факт вчинення злочину викладені в обвинувальному акті нею не визнаються, угоду підписувала під тиском.
Вислухавши прокурора, обвинувачену, дослідивши обвинувальний акт та долучену до нього угоду про примирення, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 1 ст.469 КПК України Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Згідно угоди між сторонами обумовлено призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 грн.
Вивчивши обвинувальний акт з додатками, з долученою до них угодою, суд прийшов до висновку, що підстав для затвердження угоди про визнання винуватості немає, а тому необхідно відмовити в її затвердженні.
Однією з беззаперечних умов затвердження угоди є визнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому злочині.
Обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що не визнає провину в повному обсязі, зазначене правопорушення нею не вчинялось, угода про примирення з потерпілим була підписана під тиском.
У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в пункті 12 йдеться про особливості призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням у кримінальних провадженнях на підставі угод. Зокрема, п. 18 Постанови, вказує, що прийняттю рішення про затвердження чи відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості чи про примирення передує проведення перевірки судом на відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність.
Після укладення угоди про примирення прокурор затвердив обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадження, який разом з угодою про примирення направлено на розгляд до суду.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», ухвала про відмову у затвердженні угоди оскарженню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314, 316, 371, 372, 468-474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди від 26.06.2019 року про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786 від 20.06.2019 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.
Кримінальне провадження розглядати в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_1