Справа № 149/217/20
Провадження №1-кп/149/72/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05.05.2020 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження № 0000014, внесене до ЄРДР 09.01.2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хмільника Вінницької області, проживаючої за адресою - АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученої, не працюючої, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 24.12.2019 року близько 16:00 години, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_4 розпивали спиртні напої. Під час розмови ОСОБА_4 в голос назвала пін-код від своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк». У подальшому, ОСОБА_5 записала даний пін-код від банківської картки на листку паперу та помістила його собі в кишеню своєї куртки. Цього ж дня, близько 19:00 год., ОСОБА_5 вживаючи спиртні напої з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , помітила на дивані жіночу сумку білого кольору, яка належить ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення офіційного документа.

У подальшому, після того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли із вищевказаної кімнати, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за її діями, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала із жіночої сумки банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яка згідно положень ст. 1 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 року, ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні" від 05.04.2001 року, п. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 року, є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.

У подальшому, 24.12.2019 року близько 19:20 години, ОСОБА_5 , прийшовши до своєї знайомої ОСОБА_7 , завідомо знаючи пін-код від картки АТ КБ "ПриватБанк", яка належить ОСОБА_4 , не повідомляючи про будь-які обставини щодо потрапляння до неї пенсійної картки, попросила неповнолітнього ОСОБА_8 допомогти їй зняти з банкомату грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_4 .

В подальшому, 24.12.2019 року о 19:40 годині, неповнолітній ОСОБА_8 користуючись наявною у нього вище зазначеною банківською карткою, яку йому передала ОСОБА_5 , за допомогою банкомату АТ КБ "ПриватБанк", що розташований по проспекту Свободи, 25 у м. Хмільнику, провів транзакцію щодо переведення коштів у готівкову форму з пенсійного рахунку ОСОБА_4 у сумі 700 гривень, після чого передав грошові кошти ОСОБА_5 , яка розпорядилась ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом незаконного використання документу, який надав їй доступ до пенсійного рахунку ОСОБА_4 АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу викрала грошові кошти на загальну суму 700 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувача ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України за фактичних обставин зазначених у обвинувальному акті, визнала повністю та показала суду, що 24.12.2019 року вона перебувала у квартирі ОСОБА_6 і була в стані алкогольного сп"яніння. Там разом з ОСОБА_4 розпивали спиртні напої. Під час розмови ОСОБА_4 назвала пін-код від своєї банківської картки, який був пов"язаний з її днем народження. Вона записала даний пін-код від банківської картки на листку паперу. Потім вона, коли нікого в кімнаті не було, з сумки ОСОБА_4 , яка була на дивані, викрала банківську картку Приватбанку. Потім вона прийшла до своєї знайомої ОСОБА_7 .. Там вона знаючи пін-код від картки ОСОБА_4 , не повідомляючи обставини щодо потрапляння до неї картки, попросила неповнолітнього ОСОБА_8 допомогти їй зняти з банкомату грошові кошти. Вона передала ОСОБА_8 картку та аркуш паперу з пінкодом. На її прохання ОСОБА_8 зняв з картки 700 гривень, які їй передав. За це вона дала йому гроші на солодощі - шоколадку. В послідуючому на викрадені кошти придбала продукти харчування. Потерпілій вона повністю відшкодувала спричинену шкоду, про що свідчить розписка потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачена свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності її позиції у суду немає. Також сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням документів, що характеризують обвинувачену.

Аналізуючи покази обвинуваченої, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачена ОСОБА_5 надала чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованих їй злочинів, вказуючи на способи, мотиви їх вчинення. Надані обвинуваченою покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 охоплюються складом злочинів передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України, а тому вони вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 1 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 позитивно характеризується за місце проживання, а також думку потерпілої ОСОБА_4 та висновок досудової доповіді органу пробації.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки, застосувавши статті 75,76 КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд вважає, що їй необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України із врахуванням положень п. 1 б ч. 1 ст. 72 КК України.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду не обиралися, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченої немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7-29,100,349,369-371,373-375,392-395 КПК України, ст.ст. 12,65,66,67,70,72,75,76,185,357 КК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання: за ч.1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов"язки: - періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка зберігається в Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1