Справа № 487/3548/19
Провадження № 1-кс/487/2624/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 28.08.2019 року про закриття кримінального провадження№0000010 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України

ВСТАНОВИВ:
21.04.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 28.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000010.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова є невмотивованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Слідчим не було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування по даному кримінальному провадженню, а встановлені ним факти не отримали належної правової оцінки,крім того зазначив, що слідчим безпідставно було винесено Постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.2 ст.191 на ч.1 ст.367 КК України, що і послужило підставою для його зверненням до слідчого судді з зазначеною скаргою.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву в якій просив провести розгляд скарги за його відсутності, вимоги зазначені у скарзі підтримав у повному обсязі.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності ОСОБА_3 , оскільки останній реалізував своє право на оскарження дій слідчого, передбачене ч.1 п.1 ст. 303 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою проти задоволення скарги заперечував, розгляд скарги просив провести за його відсутності.
У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000010 слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що 05.02.2019 року до ЄРДР за № 0000010, на підставі заяви ОСОБА_3 від 04.02.2019 року, було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, за фактом привласнення службовими особами Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні майна ОСОБА_3 , а саме палатки, санок та 16 кг. рибиі.

З заяви ОСОБА_3 вбачається, що, на його думку, службовими особами Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, яке полягає у заволодінні шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, належним йому майном, а саме палаткою та санками які знаходились в камері зберігання речових доказів Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області,

Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві, ОСОБА_4 , від 15.04.2019 року кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні №0000010 було перекваліфіковано з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 1 ст. 367 КК України.

16.04.2019 року слідчим було винесено Постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 29.05.2019 року, вказану Постанову слідчого було скасованопо причині неповноти досудового розслідування, з зазначенням переліку слідчих дій, які не були здійснені слідчим, з метою об`єктивного та неупередженого встановлення обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
При здійснені досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було здійснено наступні процесуальні слідчі дії:
Здійснеео допит потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , отримано копії документів які можуть мати доказове значення у справі, зокрема матеріали службового розслідування від 06.03.2019 року.
За наслідками досудового розслідування, 28.08.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000010 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.
Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий не у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону.
Проте, слідчим не у повній мірі встановлені фактичні обставини події, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, належним чином не вмотивовано не прийняття до уваги доказів, які не узгоджуються, або суперечать прийнятим ним до уваги і у той же час спростовують фактичні обставини події, які слідчий вважає встановленими.

При здійснені досудового розслідування, слідчий має надати оцінку встановленої події на наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення за яким внесено відомості до ЄРДР так і кримінального правопорушення, на можливість наявності складу якого вказують фактичні обставини встановленої події.

Так з матеріалів кримінального провадження №0000010 вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не була допитана ОСОБА_8 , яка була слідчим у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , в рамках якого у скаржника були вилучене майно, а саме: палатка, санки та 16 кг. риби, які було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та в послідуючому втрачено.

При цьому в матеріалах кримінального провадження місититься рапорт т.в.о. начальника Кіровоградського управління ДВБ НП України, стосовно неможливості виконання доручення слідчого наданого в порядку ст.. 40 КПК України, щодо допиту ОСОБА_9 у якості свідка, з тієї причини, що її було звільнено зі служби та на даний момент вона проживає у м.Києві, з зазначенням, що вказану особу було опитано при телефонній розмові.

При винесені оскаржуваної постанови, слідчий посилався на вказаний рапорт, як доказ у кримінальному провадженні, при досліджені якого, у сукупності з іншими зібраними та дослідженими доказами, встановлені обставини, що свідчать про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з цим, посилання слідчого, на той факт, що пояснення ОСОБА_8 при винесені постанови про закриття кримінального провадження були враховані, оскільки містяться у рапорті т.в.о. начальника Кіровоградського управління ДВБ НП України, слідчий суддя вважає неспроможними, та такими, що суперечать нормам КПК України.
Так, відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 224 КПК України допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.

Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань. За необхідності до участі в допиті залучається перекладач.

Таким чином, чинними нормами КПК України, не передбачений інший порядок отримання показів свідка окрім, як його допит здійсненний в порядку передбаченим цим кодексом.

При цьому в ухвалі про скасування Постанови про закриття кримінального провадження від 16.04.2019 року, слідчий суддя зазначав про необхідність допиту ОСОБА_8 у якості свідка.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для скасування постанови про його закриття.

Одночасно слідчий суддя, вваєає необгрунтованимипосилання заявника на неправомірну, як на його думку перекваліфікацію кримінального провадження з ч.2 ст.191 на ч.1 ст.367 КК України, оскільки з урахуванням положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності при здійснені досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищезазначеного, скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 28.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000010 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1