Провадження № 11-кп/4820/216/20
Справа № 671/1157/19 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :
головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 01 березня 2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2019 року
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, українця, громадянина України, не працює, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лонки Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, працює водієм в ПП «Транс-Авто-Д», одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, з вищою освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_3 , не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Рябіївка Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, працює електромонтером АО «Мотор Січ», неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживає: АДРЕСА_4 , не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_11 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк додаткового покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні посади на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності постановлено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Речові докази, передані на відповідальне зберігання в кімнату схову речових доказів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області: слід засобу захисту рук, два недопалки цигарок ТМ «Marvel» та ТМ «LM», дві порожніх пляшки з-під слабоалкогольного напою «Рево» та пива «Чернігівське міцне» - постановлено знищити. Грошові кошти в сумі 1100 грн. постановлено повернути ОСОБА_12 .
Речові докази, передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Волочиськ-агро»: два тракторних колеса з маркувальними позначеннями заводу-виробника: «DNEPROSHINA 400-965/15.5-38/R ГОСТ 7463», два тракторних колеса з маркувальними позначеннями заводу-виробника: «VOLTYRE 9.5-42», шість тракторних борон сільськогосподарського призначення без будь-яких маркувальних позначень, дві металевих колісних балки до сільськогосподарської техніки без будь-яких маркувальних позначень (штільваги) постановлено залишити власнику - ТОВ "Волочиськ-агро".
Речовий доказ: автомобіль марки «PEUGEOT J5», номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску, білого кольору, переданий на відповідальне зберігання на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, постановлено повернути власнику - ОСОБА_13 .
Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді від 05 березня 2019 року і 06 березня 2019 року, постановлено скасувати.
Постановлено стягнути в дохід держави з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 документально підтверджені витрати за проведені експертизи по 1555, 82 грн. з кожного.
Запобіжні заходи обвинуваченим не обиралися.
Цивільний позов не заявлявся.
За вироком суду,24 лютого 2019 року близько 17 год. 00 хв. між особою 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та ОСОБА_11 виникла попередня злочинна домовленість, спрямована на таємне викрадення чужого майна з території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, де ОСОБА_11 працював на посаді охоронця.
28 лютого 2019 року близько 17 год. 00 хв. між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виникла попередня злочинна домовленість, спрямована на таємне викрадення чужого майна з території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області.
В подальшому, того ж дня, близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 та особою 1, реалізовуючи свою попередню злочинну домовленість, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «PEUGEOT J5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали до території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, де на них очікував ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особа 1, реалізовуючи свою попередню злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, з дозволу ОСОБА_11 зайшли на огороджену та охоронювану територію тракторного парку, де через незачинені двері проникли до складського приміщення, яке знаходиться на вищевказаній території, звідки умисно, таємно викрали два тракторних колеса «DNEPROSHINA 400-965/15.5-38 R ГОСТ 7465», вартістю 7328,17 грн. за одне на суму 14656,34 грн. та два тракторних колеса «VOLTYRE 9.5-42», вартістю 7728 грн. за одне на суму 15456 грн., які належать ТОВ «Волочиськ-агро».
В подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особа 1, перебуваючи на території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, продовжуючи свою злочинну діяльність умисно, таємно викрали металеву колісну балку до сільськогосподарської техніки, вагою 123 кг, вартістю 6 грн. за 1 кг металобрухту чорних металів на суму 738 грн., металеву колісну балку до сільськогосподарської техніки, вагою 107 кг, вартістю 6 грн. за 1 кг металобрухту чорних металів на суму 642 грн. та шість тракторних борон сільськогосподарського призначення, вартістю 666,67 грн. за одну на суму 4000,02 грн., які належать ТОВ «Волочиськ-агро», спричинивши останньому майнової шкоди на загальну суму 35492,36 грн.
17 серпня 2018 року ОСОБА_11 згідно наказу № 632 к від 16 серпня 2018 року прийнятий на посаду охоронника ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро», будучи при цьому на підставі укладеного із ТОВ «Волочиськ-агро» договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 17 серпня 2018 року, особою із повною матеріальною відповідальністю, яка згідно п. 2 зазначеного договору зобов`язується забезпечувати збереженість матеріальних цінностей, вживати заходів щодо запобігання їх розкраданню, керуючись корисливими мотивами, з метою наживи, розтратив чуже майно, яке було ввірене йому під охорону та перебувало у його віданні.
24 лютого 2019 року близько 17 год. 00 хв. між ОСОБА_11 та особою 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, виникла попередня злочинна домовленість, спрямована на незаконне заволодіння чужим майном, яке зберігалось на території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області та яке, в свою чергу, було ввірене ОСОБА_11 під охорону, а також перебувало у його віданні.
28 лютого 2019 року між особою 1, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 також виникла попередня злочинна змова, спрямована на незаконне заволодіння майном, яке зберігалось на території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області.
В подальшому, того ж дня, близько 22 год. 00 хв. особа 1 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , реалізовуючи свою попередню злочинну домовленість, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «PEUGEOT J5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали до території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, де на них вже очікував ОСОБА_11 .
ОСОБА_11 , будучи матеріально відповідальною особою, якому безпосередньо ввірені під охорону та на зберігання матеріальні цінності, перебуваючи на своєму робочому місці, а саме на території тракторного парку ВП АФ «Червона Зірка» ТОВ «Волочиськ-агро» в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що майно, під час зберігання його на території тракторного парку та виконання ним своїх функціональних обов`язків, переходить у його відання і він несе повну матеріальну відповідальність за його збереження, умисно вирішив здійснити розтрату ввіреного йому майна, діючи за попередньою змовою із особою 1, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які, зайшовши з його дозволу на огороджену та охоронювану територію тракторного парку, незаконно ним заволоділи, допустивши тим самим розтрату майна, яке належить ТОВ «Волочиськ-агро», а саме: двох тракторних коліс «DNEPROSHINA 400-965/15.5-38 R ГОСТ 7465», вартістю 7328,17 грн. за одне на суму 14656,34 грн., двох тракторних коліс «VOLTYRE 9.5-42», вартістю 7728 грн. за одне на суму 15456 грн., металевої колісної балки до сільськогосподарської техніки, вагою 123 кг, вартістю 6 грн. за 1 кг металобрухту чорних металів на суму 738 грн., металевої колісної балки до сільськогосподарської техніки, вагою 107 кг, вартістю 6 грн. за 1 кг металобрухту чорних металів на суму 642 грн. та шести тракторних борон сільськогосподарського призначення, вартістю 666,67 грн. за одну на суму 4000,02 грн., спричинивши ТОВ «Волочиськ-агро» майнової шкоди на загальну суму 35492,36 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , як видно з її змісту, просить вирок суду щодо нього змінити в частині призначеного покарання, застосувати положення ст. 69 КК України і призначити більш м`яке покарання, яке не зазначене у санкції ч.3 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.; зменшити стягнення суми витрат в дохід держави за проведені експертизи з 1555 грн. 82 коп. до 970 грн. 60 коп. Вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним і необґрунтованим, оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим через суворість. Вважає, що судом першої інстанції невірно зазначено, що обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , не встановлено, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Також судом не враховано, що обвинувачений працює та став на шлях виправлення, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, досудову доповідь органу пробації. Вважає, що суд першої інстанції упереджено ставився до нього, що потягло призначення несправедливого покарання. Висновки суду щодо витрат за проведення експертних досліджень не відповідають фактичним обставинам справи, з мотивувальної частини вироку не прослідковується, з яких підстав суд виходив, ухвалюючи рішення про стягнення в дохід держави документально підтверджених витрат за проведені експертизи. За підрахунками апелянта суд мав би стягнути з кожного обвинуваченого по 1294,14 грн., а, враховуючи вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року, яким засуджено іншого співучасника ОСОБА_14 то з кожного з чотирьох обвинувачених слід було б стягнути по 970,60 грн.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги; захисника ОСОБА_9 , яка не заперечувала проти апеляційної скарги; думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст.185 КК України, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким з учасників провадження не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядається.
Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше приміщення та сховище.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_8 , суд вірно врахував ступінь тяжкості злочину, який є тяжким злочином, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
Згідно матеріалів кримінального провадження майно, яке було викрадено, було вилучене працівниками поліції в ході проведення слідчих дій та вироком суду повернуте власнику; грошові кошти в сумі 1100 грн., отримані обвинуваченими від продажу викраденого майна, повернуті ОСОБА_12 . Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, вказують на відсутність добровільного відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 заподіяної злочином шкоди, тому доводи апеляційної скарги про безпідставне невизнання такої обставини пом`якшуючою покарання обставиною, не можуть бути враховані апеляційним судом.
Поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування, судового розгляду вказує, що обвинувачений, який не визнавав своєї вини, намагався уникнути настання відповідальності за скоєне, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо наявності ознак щирого каяття обвинуваченого у вчиненому.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працює. Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, на які посилається апелянт. В апеляційного суду немає підстав для пом`якшення призначеного йому покарання. Всі встановлені судом обставини, в їх сукупності, з врахуванням висновку органу пробації, згідно з яким обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства, давали суду підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України для звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 76 КК України.
Колегія суддів вважає таке рішення переконливим та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, підстав для призначення покарання за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, в виді штрафу, що не передбачено санкцією ч.3 ст. 185 КК України, в колегії суддів немає, навіть з врахуванням активного сприяння у розкритті злочину, пов`язаного з видачею викраденого майна, що колегія суддів визнає пом`якшуючою покарання обставиною.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта та його захисника про призначення ОСОБА_8 судом явно несправедливого покарання внаслідок його суворості, призначене обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Також колегія суддів зауважує, що обвинувачений звільнений від відбування покарання з випробуванням, в апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про призначення покарання, яке слід відбувати реально.

Розподіл стягнутих в дохід держави витрат є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи.

Як видно з обвинувального акту, наявних в справі висновків експертів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, з метою встановлення обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню (том.1 а.м.к.п. 175-181, 185-191, 193-203, 207-217), в провадженні були проведені судово-товарознавча, судово-дактилоскопічна, судово-біологічна, судово-автотоварознавча експертиза, на проведення яких було в загальному витрачено 4 667, 46 грн. (відтак з кожного з обвинуваченого обґрунтовано стягнуто по 1555, 82 грн. (4667,46 грн. : 3 = 1555,82 грн.). Зважаючи, що розгляд кримінального провадження здійснюється відносно трьох співучасників злочину - ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в суду першої інстанції не було підстав покладати судові витрати на особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Підстав вважати, що суддя була упередженою, що, як наслідок, на думку захисту, потягло призначення надто суворого покарання, колегія суддів не знаходить. В ході судового розгляду судді ОСОБА_1 не був заявлений відвід на підставі обставин, які, на думку захисту, очевидно б викликали сумнів у неупередженості судді. Той факт, що суддею ОСОБА_15 ухвалено вирок 18 липня 2019 року щодо іншого співучасника, зважаючи, що апелянтом не оспорюються ні фактичні обставини провадження, ні кваліфікація дій обвинуваченого, розгляд суддею справи щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не дає підстав для висновку щодо упередженості судді при призначенні покарання та пом`якшення в зв`язку цим покарання, про що просить сторона захисту в апеляційному суді.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді