Справа № 481/1515/19
Провадж.№ 1-кп/481/184/2019
В И Р О К
Іменем України

18.12.2019 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг кримінальне провадження № 0000452 від 18.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 19.04.2019 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 19.04.2019 року ОСОБА_3 було засуджено Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт, копію якого остання отримала 25.06.2019 року.
Між тим, ОСОБА_3 , будучи ознайомленою 25.06.2019 року працівниками Новобузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» під розпис з порядком та умовами відбування призначеного їй покарання, будучи також попередженою про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин не з`являлась до Новобузької міської ради Миколаївської області в період з 26.06.2019 року по 18.09.2019 року, куди її було направлено для відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, у зв`язку з чим ухилилася від відбування даного покарання.
Позиція обвинуваченої ОСОБА_3 .
Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вказаному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що дійсно 19.04.2019 року вона була засуджена Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Копію даного вироку вона отримала 25.06.2019 року. 25.06.2019 року працівниками Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» ознайомлено її під розпис з порядком та умовами відбування призначеного їй покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання. Починаючи з 26.06.2019 року, вона повинна була приступити до відбування призначеного їй покарання у виді 100 годин громадських робіт на території Новобузької міської ради згідно відповідного направлення органу пробації. Але вона, для відпрацювання громадських робіт до міської ради без поважних причин не з`являлася і до відбування такого покарання не приступила в період з 26.06.2019 року по 18.09.2019 року. В подальшому з 19.09.2019 року до 30.09.2019 року вона відпрацюва 16 годин громадських робіт із 100 призначених судом. При цьому зазначила, що до даного виду покарання довгий час не приступала, оскільки пріоритетними вважала тимчасові заробітки в м. Миколаїв, де вона перебувала, та догляд за хворою тіткою, не повідомивши про це орган пробації. Щиро розкаялася у вчиненому.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Крім визнання вини обвинуваченої ОСОБА_3 її винуватість підтверджується наступними доказами.

Копією вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.04.2019 року, яким ОСОБА_3 засуджена за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, що набрав законної сили 21 травня 2019 року та звернутий до виконання.

Рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області від 12.02.2019 року «Про затвердження переліку об`єктів та видів робіт, що можуть виконуватись засудженими особами у вигляді громадських робіт….»
Поданням начальника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» від 12.09.2019 року ОСОБА_5 про вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Витягом з ЄРДР № 0000452, внесених 18.09.2019 року відносно ОСОБА_3 про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Матеріалами подання начальника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, які за постановою слідчого від 18.09.2019 року визнані речовими доказами, з яких вбачається, що ОСОБА_3 25.06.2019 року під розпис була ознайомлена працівниками Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» з порядком та умовами відбування призначеного їй покарання, під розпис остання 25.06.2019 року була попереджена про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а також під розпис цього ж дня обвинувачена отримала направлення для відбування громадських робіт до Новобузької міської ради Миколаївської області; повідомленням з Новобузької міської ради від 04.0.2019 року про те, що ОСОБА_3 , яка направлена для відбування громадських робіт з 26.06.2019 року до їх виконання не приступила; рапортом старшого інспектора ОСОБА_6 про невихід на громадські роботи засудженої в липні 2019 року; викликом ОСОБА_3 на 29.07.2019 року; рапортом старшого інспектора ОСОБА_6 про необхідність проведення першочергових розшукових заходів засудженої з 31.07.2019 року; довідкою від 11.09.2019 року про встановлення місця перебування засудженої в м. Миколаїв, підтвердження нею в телефонному режимі факту ухилення від відбування покарання та її виклик на 13.09.2019 року.
З довідки Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» вбачається, що ОСОБА_3 ,станом на 30.09.2019 року не відпрацювала 84 години громадських робіт з призначеного судом покарання.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення даного злочину обвинуваченою ОСОБА_3 , достовірність яких остання не заперечувала.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_3 .
Умисні протиправні дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій, при судовому розгляді справи не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що остання є осудною в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинила злочин невеликої тяжкості.
Суд також враховує умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, те, що вона не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, має задовільний стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, а також дані досудової доповіді Новобузького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 06.12.2019 року, згідно якої визначений середній ризик вчинення даною обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та середній ризик її небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за наявності обставини, що пом`якшує та відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої та положень ст.61 КК України, суд вважає можливим призначити їй основне покарання у виді арешту.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий із співвідношення, відповідно якому, один день арешту відповідає восьми годинам громадських робіт.
Відповідно до вимог, викладених в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при застосуванні правил ст. 71 КК України, судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що 19.04.2019 р. ОСОБА_3 засуджена Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 16 годин, з яких відбула, однак, у період з 26.06.2019 року по 18.09.2019 року вчинила новий злочин, тобто до повного відбуття покарання, призначеного вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.04.2019 р., а тому їй, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2019 року, перевівши в більш суворий вид покарання із співвідношення, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Також, матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_3 , не дивлячись на позитивну характеристику та наявність пом`якшуючої покарання обставини, ухилилась від реального відбування покарання у виді громадських робіт, що негативно її характеризує і спростовує висновок органу з питань пробації про можливість її виправлення без реального відбування призначеного покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до приписів п.7 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця 5 (п`яти) днів арешту.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: матеріали подання Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації», про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігатися в матеріалах цього кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1