Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1592/19
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , уродженки м.Червонопратизанськ, Луганської області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, тимчасово не працюючої, не судимої, не депутата, на утриманні троє малолітніх дітей,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и в :
05.09.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації по вул. Бірюкова, 2, смт. Ружин, Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 року № 96 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язані спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала дитину ОСОБА_7 .
Встановлено, що 05.09.2019 року, перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації по вул. Бірюкова, 2, смт. Ружин Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 року № 96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2018 року по теперішній час проживала з біологічним батьком дітей, з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховували спільну дитину ОСОБА_7 .
Також, 05.09.2019 р., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації по вул. Бірюкова, 2, смт. Ружин Житомирської області діючи умисно, з корисливих спонукань використала завідомо неправдиві відомості внесенні в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 № 96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2018 року по теперішній час проживала з біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховували дитину.
Таким чином, ОСОБА_4 в період із 01.09.2019 року по 01.11.2019 року, в порушення ст. 181 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п.33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 незаконно отримала соціальну допомогу на дитину як одинока матір, чим спричинила державі, в особі районного управління соціального захисту населення Ружинської районної державної адміністрації матеріальні збитки на загальну суму 3658,32 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаних злочинів визнала повністю.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила:
- заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.190 КК України;
- підроблення іншого офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.358 КК України;
-використання завідомо підробленого документа, і ці її дії підлягають кваліфікації по ч.4 ст.358 КК України.
Із змісту угоди вбачається, що слідчим Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області за погодженням із прокурором 21.11.2019 р. ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України у вигляді - штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510.00 грн. (П`ятсот десять гривень 00 коп.); по ч.1 ст.358 КК України - штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850.00 грн (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.); по ч.4 ст.358 КК України - штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765.00 грн. (Сімсот шістдесят п`ять гривень 00 коп., та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень. Із вказаним видом та мірою покарання ОСОБА_4 згодна. Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому провадженні пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України, визнає повністю.
Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку, що, ОСОБА_4 вчинила: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); підроблення іншого офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; використання завідомо підробленого документа, і її дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд, враховує, що ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочинів визнала повністю, щиро розкаюється у скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітніх дітей, на даний час знаходиться в декретній відпустці.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є її щире розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При вирішенні питання про відповідність вищевказаної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з її ізоляцією від суспільства і призначає їй остаточне покарання за сукупністю злочинів узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у виді штрафу.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про можливість затвердження Угоди про визнання винуватості між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Речових доказів, процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених:
-ч.1 ст.190 КК України, і призначити покарання - штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.00 коп.(п`ятсот десять гривень 00 копійок);
- ч.1 ст.358 КК України, і призначити покарання - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.00 коп.(Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок);
- ч.4 ст.358 КК України, і призначити покарання - штраф в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765 грн.00 коп. (Сімсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок).
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.00 коп.(Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання Угоди про винуватість є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченою виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6. 7 ст.477 КПК України, у тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженій, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .