Кримінальне провадження № 1-кп/760/1445/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів), офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

04.09.2007 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі;

08.05.2014 звільненого по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 02.02.2019, приблизно о 20.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , із знайомим ОСОБА_9 , під час конфлікту з останнім, діючи умисно, кулаками рук наніс ОСОБА_9 удари в обличчя і голову, від чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 руками і ногами продовжив наносити ОСОБА_9 удари у голову, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку важкого ступеню з формуванням під гострої субдуральної гематоми в правій лобно-скронево-тім`яній ділянці зі зміщенням серединних структур головного мозку вліво (компресійно-дислокаційний синдром), уламковий перелом лівої вилічної кістки та латеральної (зовнішньої) стінки лівої гайморової пазухи зі зміщенням уламків в порожнину пазухи, явищами гамосинусу, обширні підшкірні гематоми на повіках обох очей, підшкірна емфізема правої орбіти, забійні рани правої щічної ділянки. Забій головного мозку за ступенем тяжкості є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і показав, що на початку 2019 року винаймав кімнату у гуртожитку по АДРЕСА_3 , де з кінця 2018 року - початку 2019 року проживав з ОСОБА_9 , який не мав постійного місця проживання. 02.02.2019, вдень, прийшов додому з роботи, працював у таксі. ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом з ОСОБА_10 випив стакан горілки, оскільки був втомлений, ліг спати. Приблизно о 20.30 год. його розбудив ОСОБА_10 , з яким почали жартівливо «мірятись силою», бійки не було, тілесні ушкодження один одному не наносили, після чого, знову ліг спати. Невдовзі його розбудив ОСОБА_10 . Коли він піднімався з ліжка, отримав удари кулаками рук в обличчя, 3-4 удари у щелепу, декілька у ніс. Він відштовхнув ОСОБА_10 від себе, останній впав на холодильник. В цей час у вхідні двері кімнати почув стукіт та почав втрачати свідомість. Коли прийшов до тями у кімнаті перебувала поліція. Вказує, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 не наносив, припускає, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 отримав від падіння або наніс самостійно - «бився головою.» При закінченні судового розгляду ОСОБА_11 змінив показання, показав, що можливо і наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження, проте, з метою необхідної оборони від протиправним дій потерпілого, який розпочав бійку.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його винуватість повністю підтверджується наявними в матеріалах провадження і дослідженими в суді доказами в їх сукупності.

Показаннями свідка ОСОБА_12 суду, що працює поліцейським УПП в м. Києві, на початку 2019 року по спецлінії «102» отримав виклик про «бійку у стані сп`яніння, після чого, все стихло» по вул. Виборзькій. По прибуттю за викликом у присутності сусідів примусово відкрили двері кімнати, де була бійка. Побачив, що ОСОБА_4 спить на дивані, а на підлозі при вході до кімнати лежить без свідомості ОСОБА_9 , голова останнього мала ознаки побиття і була у крові, на підлозі біля голови ОСОБА_10 була кров. Розбудивши ОСОБА_11 , виявив у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. У ОСОБА_11 був ушкоджений ніс. На місці події ОСОБА_11 не очікував такого стану, у якому перебував ОСОБА_10 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 суду, що проживає з чоловіком у кім. № АДРЕСА_4 . 02.02.2019, приблизно о 20 год., вийшла на кухню загального користування. Сусіди скаржились на шум з кім. № 2/16 протягом дня. Через незачинені двері кім. № 2/16 побачила, що у кутку під столом сидить ОСОБА_9 , помітила руку останнього, яка була у крові. За деякий час з кім. № 2/16 почувся шум падіння. Разом з чоловіком пішли до кім. № 2/16. Відчинивши двері, які не були замкнені, побачила, що ОСОБА_10 лежить на підлозі на спині без свідомості, обличчя ОСОБА_10 було розбите, на лобі ОСОБА_10 стояла чарка. ОСОБА_4 стояв біля ОСОБА_10 , нахилившись до останнього, тримаючи у руках пляшку горілки. Чоловік відтягнув ОСОБА_11 від ОСОБА_10 до коридору. Шмідт кидався у бійку, після чого, забіг до кімнати і замкнув двері. Сусіди викликали швидку і поліцію, по приїзду останньої були викликані співробітники МНС, які примусово відкрили двері кім. № 2/16. Шмідт спав на дивані, а ОСОБА_10 в такому ж стані перебував на підлозі. Швидка забрала ОСОБА_10 . Вказує, що під час проживання ОСОБА_10 у кім. № 2/16 останній постійно мав ознаки побиття. ОСОБА_10 характеризує позитивно. Зазначає, що ОСОБА_11 погрожував їй розправою за дачу суду показань.

Показаннями свідка ОСОБА_14 суду, що проживає з дружиною у кім. АДРЕСА_4 . Наприкінці зими 2019 року почув крики сусідів по гуртожитку і звуки падіння з кім. АДРЕСА_5 . Підійшовши до кім. № 2/16 відчинив незамкнені двері, на підлозі побачив ОСОБА_9 , який лежав на спині без свідомості, обличчя ОСОБА_10 було розбите, у гематомах і крові. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, стояв над ОСОБА_10 . Він відтягнув ОСОБА_11 від ОСОБА_10 до коридору. Шмідт кидався у бійку, вирвався і втік до своєї кімнати, замкнувши двері. Сусіди викликали швидку і поліцію. По приїзду поліція викликали працівників МНС, які примусово відчинили двері кім. № 2/16. ОСОБА_10 лежав на підлозі у тому ж положенні, ОСОБА_11 спав на дивані. Ніколаєва забрала карета швидкої допомоги.

Допитані свідки показали, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 наніс ОСОБА_4 .

Показання свідків узгоджуються між собою, а також повністю підтверджуються доказами, зібраними у провадженні, дослідженими в суді.

Даними протоколу огляду місця події від 02.02.2019, у відповідності до яких при огляді кім. АДРЕСА_6 виявлені плями речовини бурого кольору.

Даними карти виїзду швидкої медичної допомоги 02.02.2019 за адресою вул. Виборзька, 18/20 (гуртожиток) у м. Києві, у відповідності до яких в ході виїзду ОСОБА_9 поставлений попередній діагноз: ЗЧМТ, ЗТГК, ЗТЖ, множинні гематоми обличчя, без свідомості.

Даними висновку експерта № 091-90-2019 від 18.03.2019 судово медичної цитології, у відповідності до яких при дослідженні змив з рук ОСОБА_4 виявлені кров та слина людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_9 .

Даними висновку експерта № 042-445-2019 судово медичної експертизи від 02.04.2019, у відповідності до яких дані медичної документації на ОСОБА_9 свідчать, що на момент звернення за медичною допомогою 02.02.2019 у нього мало місце тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку важкого ступеню з формуванням під гострої субдуральної гематоми в правій лобно-скронево-тім`яній ділянці зі зміщенням серединних структур головного мозку вліво (компресійно-дислокаційний синдром), уламковий перелом лівої вилічної кістки та латеральної (зовнішньої) стінки лівої гайморової пазухи зі зміщенням уламків в порожнину пазухи, явищами гамосинусу, обширні підшкірні гематоми на повіках обох очей, підшкірна емфізема правої орбіти, забійні рани правої щічної ділянки. До ушкоджень, що небезпечні для життя належать: забій головного мозку тяжкого ступеню і середньої тяжкості за наявності симптомів ураження стовбурної ділянки. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження свідчать, що вони утворились внаслідок не менш п`яти травматичних дій тупим (ми) предметом (ми), що могло бути внаслідок ударів руками, ногами чи іншими тупими предметами, за давністю може відповідати 02.02.2019. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню виключається.

Даними результату тесту приладу «Драгер» про перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння.

Докази у провадженні суд вважає належними і допустимими.

В судовому засіданні захисник вказував, що органом досудового розслідування не встановлені обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що, на думку захисника, підтверджує позицію захисту про спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому в результаті необхідної оборони від протиправних дій останнього, посилаючись, що діями потерпілого обвинуваченому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Наведену позицію захист обґрунтовує неявкою потерпілого в судове засідання, вказуючи, що потерпілий умисно ухиляється від суду, оскільки не бажає бути викритим у вчиненні протиправних дій стосовно обвинуваченого, а також у зв`язку з відсутності будь яких претензій до останнього.

Підтримуючи позицію захисту, при закінченні судового розгляду обвинувачений показав, що спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження під час бійки, проте, такі його дії були спровоковані потерпілим.

Оцінюючи позицію захисту суд дійшов наступних висновків.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, суд враховує, що на початку судового розгляду обвинувачений заперечував нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, вказуючи, що тілесні ушкодження отримані потерпілим в результаті падіння або нанесені останнім самостійно.

Разом з тим, така позиція обвинуваченого спростовується даними висновку судово медичної експертизи, згідно яких утворення тілесних ушкоджень в результаті падіння тіла виключається.

Також суд критично сприймає показання обвинуваченого в частині нанесення потерпілим тілесних ушкоджень собі самостійно, оскільки в ході судово медичного дослідження у потерпілого виявлені, в тому числі, і тілесні ушкодження у вигляді гематом на повіках очей.

На переконання суду, вказані тілесні ушкодження з урахуванням показань свідків по обставинам виявлення ОСОБА_9 без свідомості у положенні лежачи на спині, не могли бути нанесені собі потерпілим у той спосіб, про який показав обвинувачений.

При закінченні судового розгляду обвинувачений змінив позицію, визнав нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, при цьому, перекладаючи значний обсяг відповідальності за свої дії на протиправну поведінку потерпілого.

Ст. 36 КК України передбачено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», судам слід мати на увазі, що при з`ясуванні наявності загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Аналізуючи показання обвинуваченого, дані наприкінці судового розгляду, суд приймає до уваги показання свідків по обставинам виявлення потерпілого без свідомості з явними тілесними ушкодженнями і поведінку ОСОБА_4 на місці події, а також відсутність у ОСОБА_4 таких тілесних ушкоджень, які б виправдовували заподіяння потерпілому, як нападнику, тяжких тілесних ушкоджень з метою необхідної оборони.

Доводи захисту про спричинення обвинуваченому діями потерпілого тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості суд вважає припущеннями, оскільки такі доводи нічим не підтверджені.

За наведених підстав, суд дійшов висновку, що дії потерпілого на місці події не створювали для обвинуваченого реальної загрози посягання на його життя, а тому вважає позицію сторони захисту про дії обвинуваченого з метою необхідної оборони такою, яка направлена на уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки ОСОБА_11 умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості і обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу винного, раніше судимого, на обліках лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і повторність злочинів.

Таким чином, суд призначає обвинуваченому покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 02.02.2019.
Речові докази у провадженні: сорочку і джинси зі слідами РБК, сліди РБК знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 29 070,30 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Соломянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуюча: