Номер провадження: 11-сс/813/869/20
Номер справи місцевого суду: 520/7148/19 1-кс/947/5506/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року, якою відмовлено в задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2019 року у кримінальному провадження №0003053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року відмовлено в задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2019 року у кримінальному провадження №0003053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення дотримано процесуальний порядок при врученні письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, в зв`язку з чим, будь-яких порушень в цій частині, про які в даній скарзі зазначає захисник ОСОБА_11 встановлено не було.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам та матеріалам кримінального провадження. Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2019 року скасувати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з письмового повідомлення про підозру не вбачається, чим підтверджується наявність у ОСОБА_7 прямого умислу та корисливого мотиву на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .
Вважає, що наявна в матеріалах кримінального провадження письмова розписка про зобов`язання повернути ОСОБА_7 грошові кошти підтверджує наявність цивільно-правових відносин.
Вказує, що органом досудового розслідування порушено порядок вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру, оскільки останньому таке повідомлення про підозру як особисто так і жодному іншому дорослому члену його сім`ї, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи не вручалося. При цьому зазначає, що на примірнику оскаржуваного повідомлення про підозру є відмітка про отримання ОСОБА_13 письмового повідомлення, який є діловодом, а не директором Домоуправління. Крім того зазначив, що органом досудового , під час вручення підозри не були роз`ясненні права підозрюваного.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Главою 22 КПК України передбачений порядок повідомлення про підозру. Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість повідомлення про підозру.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив на даному етапі наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується наданими апеляційному суду матеріалами кримінального провадження, а саме:

-заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 06.08.2018, в якій останній викладає обставини ймовірного вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 15);

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14.08.2018, в якому потерпілим викладаються обставини вчинення відносно нього кримінально-протиправних дії з боку ОСОБА_7 (а.с. 18-20);

-заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 06.08.2018, в якій останній викладає обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 16);

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 14.08.2018, в якому останнім викладаються обставини вчинення відносно нього кримінально-протиправних дії з боку ОСОБА_7 (а.с. 21-23);

-розпискою від імені ОСОБА_7 про зобов`язання повернення грошових коштів ОСОБА_14 (а.с. 12);

-розпискою від імені ОСОБА_7 про зобов`язання повернення грошових коштів ОСОБА_12 (а.с. 13);

В судовому засіданні, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 підтвердив факт звернення потерпілого до суду в порядку цивільного судочинства, однак вказав на вчинені ОСОБА_7 дії щодо невизнання факту отримання грошових коштів, які на його думку свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, що стало наслідком реєстрації зазначеного факту до ЄРДР. При цьому представник надав апеляційному суду копію позовної заяви від імені позивача ОСОБА_9 про повернення майна у зв`язку з його збереженням без достатньої правової підстави до відповідача ОСОБА_7 , копію клопотання про зупинення провадження у справі в зв`язку з наданням правової оцінки у кримінальному провадженні та копію відзиву на вищевказану позовну заяву від представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_15 відповідно до якої останнім заперечується факт отримання (передачі) від позивача ОСОБА_9 грошових коштів.

Встановлені апеляційним судом обставини невиконання домовленості щодо повернення грошових коштів потерпілим, відсутність даних про вчинення ОСОБА_7 дій, направлених на придбання нерухомого майна та заперечення факту отримання грошових коштів у великому розмірі, на даній стадії досудового розслідування, на думку судової колегії можуть вказувати на обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_7 дій, направлених на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Викладене свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника апеляційної скарги в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне вручення письмового повідомлення про підозру.
З матеріалів кримінального провадження наданих апеляційному суду вбачається, що слідчим відділом Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003053, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.

30.01.2019 року слідчим слідчої групи ОСОБА_16 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , винесено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 192 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 2 ст.135 КПК України, передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
У цей же день 30.01.2019 року вказане письмове повідомлення про підозру отримала ОСОБА_17 , яка є діловодом БУ № 2 Одеської квартирно експлуатаційної частини району, що розташована по вул. Рекордна, 19, м. Одеса у зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем мешкання для передачі останньому.

В судовому засіданні захисник підозрюваного вказав, що остання не мала права на отримання письмового повідомлення про підозру для вручення ОСОБА_7 , а тому вручення вказаній особі є неналежним, що є грубим порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства. При цьому захисник визнав той факт, що на час вручення повідомлення про підозру, його підзахисний перебував за кордоном та з місцем свого мешкання був відсутній.
На підтвердження факту належного вручення повідомлення про підозру прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні надала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка свідчить про те, що ОСОБА_7 є власником по АДРЕСА_1 , копію наказу № 44 начальника квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси від 26.04.2007 року про перерозподіл фондів між будинкоуправліннями КЕВ м. Одеси, відповідно до якого будинок АДРЕСА_2 , копію витягу з наказу № 80 начальника Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району від 12.09.2017 року про прийняття на посаду діловода з 15.09.2017 року ОСОБА_17 та копію посадової інструкції діловода БУ № 2 Одеської КЕЧ р-ну, відповідно до якої одними із завданнями та обов`язками діловода є приймання, реєстрування кореспонденції та направляння її у структурні підрозділи.
При цьому прокурор вказала, що органом досудового розслідування встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не було можливим. За місцем мешкання ОСОБА_7 не з`являвся, а відповідно до листа Державної прикордонної служби, останній 15.10.2017 року перетнув державний кордон України та на теперішній час перебуває у Чеській Республіці, у зв`язку з чим працівники поліції були вимушені навідатися за місцем реєстрації та мешкання останнього для вручення повідомлення про підозру, де вказане письмове повідомлення про підозру було вручено діловоду ОСОБА_17 , яка є уповноваженою особою для отримання відповідного повідомлення.

Посилання захисника на лист керівництва Будинкоуправління про помилковість реєстрації діловода ОСОБА_17 наданого прокурором повідомлення про підозру колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з самої відповіді та наданої апеляційному суду про садової інструкції останньої, вона зобов`язана була отримати надані прокурором офіційні документи, тобто повідомлення про підозру, а в обов`язок керівника зазначеного Будинкоуправління входило подальше вирішення питання щодо отримання такого повідомлення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування було вжито всі можливі та необхідні у даному випадку заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом та свідчить про необґрунтованості доводів апеляційної скарги захисника.
Невідповідність зазначеного прокурором прізвища діловода замість ОСОБА_17 та зазначення цього прізвища як ОСОБА_13 , за наявності даних про отримання та реєстрацію наданого прокурором повідомлення про підозру відповідальними особами Будинкоуправління не може вказувати на необхідність скасування такого повідомлення.
Інших доводів стороною захисту не надано.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає прийняте слідчим суддею рішення про відмову у задоволені скарги захисника про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 , таким, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.
Приймаючи до уваги наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року, якою відмовлено в задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2019 року у кримінальному провадження №0003053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України, -залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4