В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2020

20.05.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, позбавленої батьківських прав, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 24.11.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, звільнена по відбуттю строку покарання;
- 07.03.2018 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

20.08.2018, приблизно о 16:17 год., у ОСОБА_5 , яка перебувала в приміщенні дитячого магазину «Августина», розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 47, виник умисел на таємне викрадення чужого майна - дитячої одежі, реалізуючи який, діючи повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельній залі дитячого магазину «Августина», вичекала момент, коли за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, таємно, взяла зі стелажу лосини марки «Робінзон», виготовлені з хлопку, на зріст 122 см, сірого кольору, які належать ФОП « ОСОБА_6 », вартістю 169 грн., лосини марки «Робінзон», виготовлені з хлопку, на зріст 122 см, сірого кольору, які належать ФОП « ОСОБА_6 », вартістю 260 грн., лосини марки «Яскравий світ», виготовлені з хлопку, утеплені флісом, на зріст 122-128 см, сірого кольору, які належать ФОП « ОСОБА_6 », вартістю 229 грн., та сховала собі в жіночу сумку чорного кольору, після чого покинула приміщення магазину, тим самим розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила ФОП « ОСОБА_6 », матеріальні збитки на загальну суму 658 грн.

Допитана в судовому засіданнi ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнала і повністю підтвердила обставини, викладені вище. Зібрані докази по справi не оспорювала і просила не дослiджувати.

На підставі п. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає.

На підставі викладеного суд визнає ОСОБА_5 винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викраження чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що вона скоїла злочин, який не є тяжким, тяжких наслідків не потяг, матеріальна шкода потерпілому не відшкодована.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка ранiше судима, в тому числі за вчинення умисного корисливого злочину; маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не стала, належних висновків для себе не зробила; в КНП «Мiський психоневрологiчний диспансер №3» ХМР впродовж останнiх п`яти рокiв за медичною допомогою не зверталась; перебуває на диспансерному облiку в КНП ХОР «Обласний наркологiчний диспансер» з 01.2015 р. з діагнозом синдром залежності від опіоїдів; за місцем мешкання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягалась, систематично вживає наркотичні засоби, скарги на неї не надходили; рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі стягненням аліментів на його утримання в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 07.04.2020, ОСОБА_5 була затримана 07.04.2020 о 15:40 год. на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2020.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2020 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 15:00 год. 05.06.2020.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2018 ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, їй призначено покарання в вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
15.05.2020 сплачено штраф, призначений указаним вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2018 в розмірі 850 грн., що підтверджується квитанцією #0.0..1 від 15.05.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж 2 років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Відповідно до ч. 4 указаної статті перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Таким чином, враховуючи, що до закінчення дворічного терміну з моменту засудження ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2018, нею був вчинений новий злочин середньої тяжкості, строк притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2018 не сплинув.

Обвинуваченій суд призначає покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої неможливо без її ізоляції від суспільства, з призначенням їй міри покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в вигляді арешту на строк 3 місяці.
В ході досудового розслідування і під час судового розгляду справи потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду, спричинену злочином, в сумі 658 грн.

27.09.2018 потерпіла звернулась до суду з заявою про проведення судових засідань без її участі, цивільний позов підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачена визнала цивільний позов.

По справi наявнi судовi витрати на залучення експертiв в зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи №21329 від 21.09.2018 вартістю 858 грн., які пiдлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказiв суд вирiшує вiдповiдно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання в вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 07.04.2020 о 15:40 год.

До набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумi 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, спричинену злочином, в сумі 658 (шістсот п`ятдесят вісім) грн.

Речовий доказ DVD-диск з записом камер відеоспостереження з приміщення магазину «Августина», розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 47, за 20.08.2018 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харкiвського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1