У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2020 року продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 21.05.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_6 просить змінити ухвалу та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянтів.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що вже 9 місяців не розпочинається судовий розгляд кримінального провадження по суті, оскільки потерпіла ОСОБА_8 з невідомих причин не з`являється у судові засідання.
Відмічає, що має постійні місця роботи, мешкання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має малолітню дитину та хвору матір, за попередню судимість відбув покарання, невідбута його частина закінчилась 03.02.2019 р.
Прямі докази його вини відсутні, експертиза та слідчий експеримент не проводились, від правоохоронних органів він ніколи не приховувався і не збирається, впливу та тиску з його боку на потерпілу не було.

Захисник ОСОБА_6 вважає рішення суду необґрунтованим, ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення не доведений.
Зазначає, що потерпіла виказувала хвилювання за свій стан здоров`я в червні 2019 року, однак після цього в судових засіданнях не заявляла, що ОСОБА_5 їй погрожував чи впливав на неї, в останні судові засідання вона не з`являлась, позицію з цього питання суд не з`ясовував.
Відмічає, що ОСОБА_5 не ухиляється від своїх обов`язків, не чинить перешкод в проведенні досудового розслідування та суду, сприяє суду та бажає встановити істину по справі та свою невинуватість.
Обвинувачений має місце проживання та міцні соціальні зв`язки матір та сестру, яка в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який готова взяти на себе піклування про його утримання та лікування.
Вважає, що у зв`язку з введенням карантину та запровадженням режиму надзвичайної ситуації буде ускладнене пересування між населеними пунктами та в межах міста, що потягне за собою затягування з прийняттям рішення по справі та тримання ОСОБА_5 під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002319, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 28.06.2019 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою суду від 13.02.2020 р. строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 12.04.2020 р. включно.
Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в зв`язку з тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілу не зменшилися.
Захисником подано клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені середньої тяжкості насильницького злочину, у період не відбутого покарання, раніше судимий за вчинення насильницького злочину, не має постійного місця роботи, мають місце обставини хвилювання потерпілої у вказаному кримінальному провадженні за своє життя та здоров`я через незаконний вплив обвинуваченого на неї, суд дійшов висновку, що ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілу не зменшились, а тому існує необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002319, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені середньої тяжкості насильницького злочину, у період не відбутого покарання, раніше судимий за вчинення насильницького злочину, не має постійного місця роботи, мають місце обставини хвилювання потерпілої у вказаному кримінальному провадженні за своє життя та здоров`я через незаконний вплив обвинуваченого на неї. Протягом судового провадження проведено підготовче судове засідання, призначено судовий розгляд обвинувального акту, 25.09.2019 р. розгляд відкладено у зв`язку з неявкою захисника, 15.11.2019 р. під час судового засідання ОСОБА_5 відмовився від захисника та повідомив про укладення договору з іншим захисником, судовий розгляд відкладено для виклику останнього, 19.11.2019 р. та 13.02.2020 р. судові засідання не відбулись у зв`язку з неявкою захисника, 20.12.2019 р. у зв`язку із клопотанням захисника про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, 23.03.2020 р. під час судового засідання визначено обсяг доказів та порядок їх дослідження. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків незаконного впливу на потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просять апелянти, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. До того ж на даний час обвинувачений не надав ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, доказів наявності у нього міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи.
Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_5 в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3