Справа № 569/1415/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні угоди про примирення та призначення справи до судового розгляду

13 травня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
у складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження № 0000015 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ?

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000015 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
Згідно обвинувального акту, затвердженого 23 січня 2020 року прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 01 січня 2020 року, у період часу з 18 год. 40 хв. до 18 год. 50 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «Базилік» за адресою: м. Рівне, вул. Вербова, 39, будучи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що поліцейський роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, який прибув на виклик про вчинення стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 неправомірних дій, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи неодноразові законні вимоги поліцейського, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство та появу у громадському місці у п`яному вигляді, вчинив опір працівнику поліції при здійсненні ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», а саме під час його затримання намагався його уникнути, вчинивши активний фізичний опір у вигляді фізичної протидії, який виразився у пошкодженні нагрудної камери поліцейського , здавленні його шиї рукою, боротьбі, у результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на боковій поверхні шиї справа, на передній та боковій поверхнях шиї зліва, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції головки третьої п`ясткової кістки та на тильній поверхні проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті, на передніх поверхнях обох колінних суглобів, тим самим активно перешкоджав законним діям працівника патрульної поліції та виконанню останнім своїх службових обов`язків.
Крім того, за вищевказаних обставин, а саме, 01 січня 2020 року, у період часу з 18 год. 40 хв. до 18 год. 50 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «Базилік» за адресою: м. Рівне, вул. Вербова, 39, будучи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що поліцейський роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, який прибув на виклик про вчинення стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 неправомірних дій, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законні вимоги поліцейського, вчинив опір працівнику поліції при здійсненні ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліції» ,у ході якого маючи умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з метою підриву авторитету державних органів та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, схопив ОСОБА_4 за шию та умисно здійснив її здавлення рукою, у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на боковій поверхні шиї справа та на передній та боковій поверхнях шиї зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В попередньому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подав до суду угоду про примирення, укладену 24 лютого 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 .
Потерпілий та обвинувачений в угоді про примирення дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 умови угоди підтримали, просять суд її затвердити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 вважає, що угода підлягає затвердженню.
Прокурор ОСОБА_3 повністю заперечив щодо затвердження умов угоди, та вважає, що така угода не може бути затверджена судом, оскільки потерпілим є працівник правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, у зв`язку з чим наявне посягання на суспільні інтереси, а вчинений злочин не обмежується посяганням лише на приватні інтереси. Крім того, прокурор вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши відповідність угоди вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до висновку, що в затверджені угоди слід відмовити з наступних підстав.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (стаття 1 Кримінального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, у вчиненні двооб`єктних злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до роз`яснень наданих у пункті 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11 грудня 2015 року, приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XV «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян».
Статті 342 та 345 КК України розміщені у розділі XV «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян» Кримінального кодексу України. Відтак, відсутні підстави для затвердження угоди про примирення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. В той же час сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, тобто інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті (санкції частини статті) за цей злочин.
Суд вважає, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства, оскільки основним безпосереднім об`єктом злочинів, за якими пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), нормальна діяльність правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання його працівниками своїх службових обов`язків підривається їх авторитет, а спричинена потерпілому шкода, є лише проявом посягання на основний об`єкт.
Згідно п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити, а кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Дане кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду.
Керуючись ст. 314-6, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В затвердженні угоди про примирення, укладеної 24 лютого 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 відмовити.
Призначити кримінальне провадження № 0000015 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області(м. Рівне, вул. Шкільна, 1) на 14 год. 00 хв. 08 липня 2020 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1