Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/551/20
номер провадження 1-кп/368/161/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2020 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000133 від 07.04.2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Насташків Рокитнянського району Київської області, громадянина України, працюючого водієм ВАТ «Синявське», одруженого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 345 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 перебуває на службі в органах внутрішніх справ з 25.03.2019 р.
На підставі наказу № 570 о/с від 25.10.2019 р. по Головному управлінню Національної поліції в Київській області останній призначений на посаду дільничного офіцера поліції Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, тобто є працівником правоохоронного органу.
У відповідності до п. 3 ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 р. завданнями поліції є надання поліцейських послуг, у тому числі протидії злочинності.
У відповідності до п. 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань:
- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Враховуючи, що дільничний офіцер поліції Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 обслуговує території с. Насташка Рокитнянського району Київської області та с. Колісникове Рокитнянського району Київської області, 07.04.2020 близько 11 год. 00 хв. останній викликаний дочкою ОСОБА_3 ОСОБА_6 з метою проведення профілактичної бесіди з її батьком, який постійно вчиняє сварки та створив відповідне завдання на службовому електронному планшеті. Таким чином ОСОБА_5 07.04.2020 виконував покладені на нього службові обов`язки.
07 квітня 2020 року приблизно об 11 годині 15 хвилин. ОСОБА_5 з метою виконання покладених на нього службових обов`язків, перебуваючи у форменому одязі, виїхав до АДРЕСА_2 , тобто виконував покладені на нього Законом України «Про національну поліцію» завдання.
Приїхавши за адресою: АДРЕСА_2 , дільничний офіцер поліції Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 почав спілкуватися на узбіччі дороги з ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння.
В ході спілкування ОСОБА_3 почав поводити себе неадекватно, виражатися нецензурною лайкою в бік дільничного офіцера поліції Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , на його зауваження не реагував.
У цей момент ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи, що дільничний офіцер поліції Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 виконує свої службові обов`язки, спрямовані на припинення його протиправної поведінки, доставлення правопорушника до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, раптово розвернувся та пішов до кабіни вантажного автомобіля, що знаходився поряд з подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 з якого дістав предмет схожий на пістолет.
Після цього ОСОБА_3 , в присутності свідків події, спрямував пістолет марки «STALKER R1-F» № НОМЕР_1 калібру 4,5 мм. в бік дільничного офіцера поліції Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, спрямовані на припинення його протиправної поведінка та почав погрожувати йому вбивством та спричиненням тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 345 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що він зареєстрований в будинку своєї матері і щоразу як він приїжджає до матері, одна з його дочок викликає відразу поліцію. Теж саме відбулося і того дня. Він не був ніяким чином погано налаштований на дільничого, але поряд з ним був інший працівник поліції, який ухилявся і він розізлився, взявши пістолет, яким він не хотів погрожувати дільничому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести у його відсутність. Жодних претензій до ОСОБА_3 він не має. При визначенні міри покарання ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 345 ч. 1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 345 КК України, а саме: у вчиненні погрози вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний у вчиненні злочину та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 11 лютого 2014 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Насташки Рокитнянського району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість від 07.04.2020 р. станом на 21.04.2020 року ОСОБА_3 є особою раніше не судимою.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Рокитнянської районної ради «Рокитнянська центральна районна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Рокитнянської районної ради «Рокитнянська центральна районна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Насташівської сільської ради на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За весь час проживання на території ради компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 до виконкому сільської ради не надходили.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є нетяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, щиро покаявся, сприяв у розслідуванні злочину, думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України та висновок досудової доповіді, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення гр. ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк є цілком можливим. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: предмет схожий на револьвер з написом на лівій стороні ствола Саl 4 mm Randz Сиrte, на правій стороні ствола мається напис «STALKER R1-F» калібру 4,5 мм., на лівій верхній рамці номер 0117-004959, на барабані номер 004959, який було поміщено до поліетиленового пакету, що зав`язаний ниткою, кінці якої склеєно смужкою паперу з написом та підписом понятих, - який поміщено на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Рокитянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1