Провадження 1-кп/554/608/2019
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 20.12.2019

20 грудня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтава у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000100 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Заворскло Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобов`язаного, одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, -

в с т а н о в и в :
17 грудня 2018 року обвинувачений ОСОБА_4 уклав строковий контракт про проходження військової служби з Міністерством оборони України в особі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на 3 роки.

В подальшому того ж дня обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2018 року №327 зараховано до списків особового складу частини, призначено на посаду, та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 02.09.2019 року оголошене не було.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, 02.09.2019 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України самовільно залишив місце служби, військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 , та перебував по місцю проживання: АДРЕСА_1 , під час незаконної відсутності у частині, обов`язків військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину, або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

08.11.2019 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України (м. Полтава, майдан Незалежності, 1-Б), із зізнанням у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Отже, ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 02.09.2019 року по 07.11.2019 року включно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним за ст. 407 ч.4 КК України, повністю підтвердив викладене в обвинувальному акті, але від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 407 ч.4 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

Обговорюючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , визнання ним своєї вини та щире каяття, ненастання тяжких наслідків, а тому суд вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1