КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2196/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2, ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новопетрівки Костянтинівського району Амурської області Російської Федерації, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.
Обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона 02.05.2018, близько 02 год 30 хв, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на грунті раптового конфлікту з ОСОБА_9 , правою рукою взяла ніж, який знаходився на тумбочці в її кімнаті, підійшла до останнього, який перебував у своїй кімнаті, та, знаходячись в положенні обличчям до нього, з метою спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, нанесла йому один удар ножем в праву частину черевної порожнини, чим, спричинила ОСОБА_9 колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням печінки та розвитком внутрішньої кровотечі, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 того ж дня помер у приміщенні Ірпінської центральної міської лікарні.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та закрити кримінальне провадження або відправити його для додаткового розслідування.
Своє прохання обвинувачена обґрунтовує тим, що інкримінованого їй злочину вона не вчиняла, а допущена неповнота досудового розслідування не може бути усунута в судовому засіданні.
Так, поза увагою суду залишились показання свідка ОСОБА_10 , який повідомив про застосування до нього заборонених заходів, а саме тиску під час допиту слідчим. Саме на підставі показань даного свідка під час досудового розслідування її було затримано та висунуто підозру у вчиненні злочину.
Крім того, апелянт вказує й про невірне трактування судом даних протоколу її затримання від 02.05.2018. У вказаному протоколі ОСОБА_7 було подано зауваження та доповнення, в яких вона зазначила про нанесення одного удару потерпілому. Проте такі зауваження суд помилково розцінив, як визнання нею своєї вини, без врахування даних всього протоколу затримання та пояснень, які вона надавала під час цього.
Також апелянт вважає, що дані відеозапису слідчого експерименту від 03.05.2018 є недопустимим доказом, оскільки останній був проведений з численними порушеннями. Так відео було знято на мобільний телефон одного з працівників поліції; запис був припинений нею та її захисником після виявленої спроби слідчого вплинути на її показання; мала місце відмова від підпису в протоколі слідчого експерименту. В судовому засіданні, під час дослідження доказів було встановлено, що носій інформації диск з відеозаписом був пошкоджений, в зв`язку з чим переглянути його повністю не було можливості, що також позбавило можливості ОСОБА_7 оскаржити неправомірні дії слідчої у встановленому порядку.
Обвинувачена вважає неповнотою судового розгляду відмову стороні захисту в задоволенні клопотання про допит свідка в судовому засіданні від 12.04.2019. ОСОБА_7 вважає, що свідчення свідка є важливими для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. При цьому вважає, що судом не об`єктивно викладено у вироку й показання інших свідків.
Крім того, апелянт вважає, що судом не вказано у вироку про знаряддя злочину, у вчиненні якого її обвинувачують, та вважає це порушенням її права на захист.
Таким чином, наявні в матеріалах судового провадження докази, надані стороною обвинувачення, не доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а відтак вирок суду, як незаконний, підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав вирок законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у спричиненні ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_10 , будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні повідомив, що він є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_7 . Вони разом винаймали кімнату в квартирі АДРЕСА_2 . В іншій кімнаті цієї квартири проживав ОСОБА_9 . В ніч з 01 на 02 травня 2018 року він спав, нічого не чув і не бачив. Приблизно о 03 год. 30 хв. його розбудила ОСОБА_7 та попросила подивитися, що відбувається з ОСОБА_9 . Він вийшов з кімнати і побачив потерпілого, який йшов по коридору квартири і тримався правою рукою за правий бік, при цьому крові він ще не бачив. Піднявши його футболку, побачив у ОСОБА_9 з правого боку поріз, з якого сочиться кров, тому викликав швидку медичну допомогу. Поки приїхала карета швидкої медичної допомоги, ОСОБА_9 пішов у ванну кімнату, де останній вмивався, а потім присів. ОСОБА_10 в цей час вийшов на вулицю та, дочекавшись медичних працівників, піднявся разом з ними до квартири. В подальшому разом з медиками відвіз ОСОБА_9 до лікарні. При цьому свідок повідомив, що ні у коридорі, ні біля під`їзду, де він чекав приїзду медиків, слідів крові не бачив. Велика кількість крові була у ванній кімнаті, коли разом з лікарями почав виводити ОСОБА_9 з квартири.
В ході слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_11 на місці показала та розповіла про обставини конфлікту з ОСОБА_9 . При цьому вона зазначала, що ОСОБА_9 неодноразово приходив в квартиру в стані алкогольного сп`яніння, приносив брудні речі, які залишав по квартирі, гучно слухав музику, а тому у них були постійні конфлікти на побутовому ґрунті. В ніч з 01 на 02 травня 2018 року, ОСОБА_9 голосно стукав у вхідні двері і обвинувачена йому їх відчинила. Потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до квартири АДРЕСА_2 , довгий час дуже голосно себе поводив, не реагував на зауваження. ОСОБА_7 повернулася до себе в кімнату, де спав її чоловік ОСОБА_10 та вирішила заспокоїти потерпілого. Взяла з тумби своєї кімнати ножа й вийшла в напрямку кімнати потерпілого, який лежав на дивані головою до вхідних дверей та продовжував слухати музику. Коли ОСОБА_7 , стоячи в отворі міжкімнатних дверей, зробила голосно зауваження ОСОБА_12 , останній підвівся та почав, розмахуючи руками, наближатись до обвинуваченої. ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці ножа, відштовхуючи його від себе, вдарила потерпілого обома руками, та пішла. Коли випила заспокійливе та перебувала в своїй кімнаті, почула як ОСОБА_12 у ванній кімнаті стогнав. Після цього, обвинувачена розбудила свого чоловіка ОСОБА_10 та попросила вийти до потерпілого. Вона не зрозуміла одразу, що заподіяла ножове поранення.

З протоколу вказаної слідчої дії вбачається, що ОСОБА_7 розповіла дещо свою версію спричинення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень. Це підтверджує відсутність будь-якого примусу з боку слідчого. Відмова обвинуваченої та її захисника знайомитись з протоколом вказаної слідчої дії та подавати до нього зауваження, письмові пояснення щодо причин відмови, згідно ч. 6 ст. 104 КПК України, є правом сторони захисту. З протоколу вказаної слідчої дії та відеозапису не вбачається порушень вимог ст. 240 КПК України, які б дали підстави для визнання отриманих в результаті її проведення даних недопустимим доказом.

З показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 наданих безпосередньо в судовому засіданні вбачається, що останні, працюючи фельдшерами Бучанської підстанції екстреної медичної допомоги, на початку травня 2018 року, близько 02 години виїхали у складі медичної бригади на виклик з приводу спричинення ножового поранення до будинку АДРЕСА_3 . Біля вказаного будинку на них чекав чоловік, який завів їх до квартири на п`ятому поверсі. В квартирі, на підлозі ванної кімнати та коридору була кров. У ванній кімнаті, вони побачили непритомного чоловіка, у якого виявили ножове поранення у праве підребір?я. Потерпілого доставили до лікарні.
Відповідно до даних висновків експерта від 15.06.18 № 13/220, № 220, повідомлення КЗ КОР «КОБ СМЕ» від 02.05.2018 р., лікарського свідоцтва про смерть від 02.05.18 № 220, експертного дослідження від 08.05.18 № 1183, на тілі ОСОБА_9 виявлено колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням печінки та розвитком внутрішньої кровотечі, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння; причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра крововтрата, проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням печінки; мало місце одне пошкодження, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, на стінках пошкодження клаптя шкіри виявлені численні волокна тканини чорного та червоного кольорів, а також металізацію сполуками заліза.
Дані, які містяться у вказаних вище висновках експертів підтверджують нанесення ОСОБА_9 одного ножового поранення в черевну стінку в область печінки, що узгоджується з даними протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2018, даними слідчого експерименту.
Згідно даних протоколів огляду місця події від 02.05.2018 з ілюстративними фототаблицями та план-схемою, зафіксовано розташування кімнат у квартирі АДРЕСА_2 , наявність плям бурого кольору на підлозі в кімнаті, де проживав ОСОБА_9 , в коридорі, у ванній кімнаті, на умивальнику та ванній; футболки чорного та червоного кольору із плямами бурого кольору та розрізами на них були вилучені.
Дані, які містяться у вказаних вище протоколах узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 в частині виявлення слідів крові потерпілого у ванній кімнаті, умивальнику, на підлозі коридору в напрямку виходу з квартири. Такі показання свідка вказують на те, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 були спричинені в квартирі, в межах часового проміжку, коли до нього прийшла ОСОБА_7 .
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені вище докази є належними та допустимими.
Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги обвинуваченої в частині неповноти судового слідства, пов`язаного з відхиленням клопотання її захисника ОСОБА_8 про допит свідків.
Відповідно до ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.
Захисник під час судового розгляду не був позбавлений можливості заявити клопотання та забезпечити участь свідків, свідчення яких є важливими, на думку останнього. Головуючим суддею неодноразово надавалась можливість заявити клопотання чи доповнення. Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, головуючим з`ясовано в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме. Захисник заперечив проти переходу до стадії судових дебатів повідомивши, що в наступному судовому засіданні може заявити клопотання про виклик свідків. При цьому захисник не вказав анкетних даних свідків, яких клопотатиме допитати, як їх свідчення можуть вплинути на встановлення істини у даному кримінальному провадженні, обмежившись припущенням можливості заявлення такого клопотання. Тому колегія суддів не вважає, що в даному випадку, судом було допущено неповноту судового розгляду.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 6 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга обвинуваченої - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2196/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2, ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новопетрівки Костянтинівського району Амурської області Російської Федерації, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 10 грудня 2019 року о 10 годині 15 хвилин.

С у д д і :
______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4