ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/793/20 Номер провадження 11-сс/814/142/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання в межах кримінального провадження № 0002774 від 17 серпня 2019 року, порушеного за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горишні Плавні (Комсомольськ), Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, не судимого, знятого з місця реєстрації 31 січня 2017 року та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП України в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_9 , подане в межах кримінального провадження №0002774 від 17 серпня 2019 року, порушеного за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» на строк 60 діб, а саме до 05 квітня 2020 року включно. Строк тримання під вартою рахується з 13 год. 20 хв. 06 лютого 2020 року. Строк дії ухвали - до 13 год. 20 хв. 05 квітня 2020 року включно.

Встановлено підозрюваному ОСОБА_7 , заставу у розмірі, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. до 07 год. за місцем його проживання.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства та є незаконним.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не взято до уваги, що слідчим не доведено належним чином всіх ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відзначила, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, до обрання міри запобіжного заходу працював неофіційно, не судимий, за кожним викликом слідчого з`являвся, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не має наміру ухилятися від суду та слідства та буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідача, позицію сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, сторонами не оскаржується, а слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 178, 194 КПК України при розгляді клопотання врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочинну, що підтверджено матеріалами провадження. На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє обґрунтованості підозри.

Відтак, зі змісту скарги, апелянт фактично порушує питання про доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України та пом`якшуючих обставин на які суд першої інстанції не звернув уваги.

Тому перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваний гр. ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді реального позбавлення волі, може здійснити спробу ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за кримінальне правопорушення.

Окрім того, він не працює, не має постійного джерела прибутку, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про можливість ухилення останнього від органів досудового розслідування та вчинення нових злочинів.

Перебуваючи на волі, підозрюваний переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків та потерпілих, що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у інкримінованих йому злочинів.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшла до вірного висновку, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Окрім того судом з`ясовано, що ОСОБА_7 оголошено про підозру іще у вчиненні двох тяжких злочинів у іншому кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тому, що він має постійне місце проживання, співпрацює з органами досудового слідства, щиро розкаявся, раніше не судимий судом апеляційної інстанції взято до уваги, але вони не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2020 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4