печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представників особи, в інтересах

якої подане клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000068, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000068.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, заявник зазначив, що слідчий суддя під час постановлення ухвали, якою було накладено арешт, дійшов хибного висновку про необхідність накладення арешту на майно, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «ВІКТОРІЯ» не є учасником або стороною кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт. Разом з тим, заявник зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія «ВІКТОРІЯ» є добросовісним набувачем грошових коштів, а органом досудового розслідування зазначено метою накладення арешту недопущення втрат з державного бюджету, а не забезпечення збереження речових доказів, що суперечить діючим положенням Кримінального процесуального законодавства України. Крім того, заявник наголосив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2018 №826/1356/17 визнано протиправними та скасовано прийняті податкові повідомлення-рішення. Разом з тим, заявник посилається на порушення слідчим суддею вимог ч. 10 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що Державна казначейська служба України та її органи не є банками або фінансовими установами, а тому арешт коштів, які знаходяться на рахунках, відкритих у Державній казначейській службі України, положеннями кримінального процесуального законодавства не передбачено.

У судовому засіданні представники особи, в інтересах якої подане клопотання, доводи викладені в ньому, підтримали та просили його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні щодо наведених у клопотанні аргументів заперечила, в задоволенні клопотання просила відмовити. Також зазначила, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2019 №757/49710/19 заявнику було відмовлено в задоволенні аналогічного клопотання, а заявники зловживають своїм правом на звернення.

Слідчий суддя, заслухавши позицію представників особи, в інтересах якої подане клопотання, та позицію прокурора, вивчивши клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, дійшов наступного висновку.

Шостим слідчим відділом розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000068 від 23.01.2015 за підозрою ОСОБА_6 в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах при здійсненні валютно-обмінних операцій за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 212 КК України.

08.09.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року у справі № 757/31968/19-к накладено арешт та заборонено Державній казначейській службі України та її органам відчужувати в адресу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІКТОРІЯ» () та підозрюваного ОСОБА_6 кошти належні державному бюджету, що були перераховані на рахунок УДКСУ у Дніпровському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №0005 з призначенням платежу «податок на прибуток за 2013-2014 роки; відшкодування завданої шкоди державному бюджету України згідно кримінального провадження №0000068 по акту податкової перевірки №139/26-15-13-06-02/34727227 від 14.03.2016» згідно платіжним дорученням №1 від 02.09.2016 на суму 10 700 909 грн., платіжним дорученням №2 від 06.09.2016 на суму 3 011 341 грн., квитанцією №428485 від 07.09.2016 на суму 1 грн. в межах суми завданих збитків Державному бюджету, а саме 13 712 250 грн. Ухвалою також зупинено видаткові операції в адресу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІКТОРІЯ» () та підозрюваного ОСОБА_6 , кошти належні державному бюджету, що були перераховані на рахунок УДКСУ у Дніпровському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №0005 з призначенням платежу «податок на прибуток за 2013-2014 роки; відшкодування завданої шкоди державному бюджету України згідно кримінального провадження №0000068 по акту податкової перевірки №139/26-15-13-06-02/34727227 від 14.03.2016» згідно платіжним дорученням №1 від 02.09.2016 на суму 10 700 909 грн., платіжним дорученням №2 від 06.09.2016 на суму 3 011 341 грн., квитанцією №428485 від 07.09.2016 на суму 1 грн. в межах суми завданих збитків Державному бюджету, а саме 13 712 250 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що з метою забезпечення речових доказів, що спрямоване на недопущення утрат з державного бюджету на загальну суму 13 712 250 грн. та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно з забороною розпорядження таким, враховуючи при цьому, що санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Обґрунтування заявника стосовно того, що арешт коштів, які знаходяться на рахунках, відкритих у Державній казначейській службі України, положеннями кримінального процесуального законодавства не передбачено, не відповідає дійсності, оскільки згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою старшого слідчого з ОВС слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_5 вищевказані грошові кошти у розмірі 13 712 250 грн. визнано речовими доказами.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, аргумент заявника щодо добросовісності володіння грошовими коштами не спростовує висновки слідчого судді щодо необхідності накладення арешту, у зв`язку з його метою збереження речових доказів.

Враховуючи те, що представник власника майна належних доводів в спростування висновків слідчого судді про наявність підстав для арешту майна не навів, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000068 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1