УХВАЛА
Іменем України

25 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , авдката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна при проведенні досудового розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 20.02.2020 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 20.02.2020 р. слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за адресою м. Запоріжжя , вул. Чарівна, 64., а саме: автомобілю «Ford» C-MAX в кузові синього кольору на польській реєстрації LU 193S6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, реквізити якого не зазначає, та ключів від вказаного автомобілю.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 20.02.2020 року за вказаною адресою був виявлений автомобіль «Ford» C-MAX в кузові синього кольору на польській реєстрації НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_6 , при перевірці документів якого було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке не відповідає встановленому зразку, а також виявлено, що номер кузову транспортного засобу має ознаки пошкодження.

Вказує, що під час проведення досудового розслідування було встановленого, що 20.02.2020 р. по вул. Чарівна, 64 в м. Запоріжжі був виявлений автомобіль «Ford» C-MAX в кузові синього кольору на польській реєстрації НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_6 , при перевірці документів якого було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке не відповідає встановленому зразку, а також виявлено, що номер кузову транспортного засобу має ознаки пошкодження.

По приїзду СОГ було проведено огляд місця події, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості за зазначеною адресою.

В ході огляду місця події був вилучений автомобіль «Ford» C-MAX в кузові синього кольору на польській реєстрації НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, ключі від цього автомобілю, з яких зазначає, що тільки «свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметами вчинення злочину, що зберегли на собі сліди злочину та використовуватимуться як докази факту вчинення кримінального правопорушення».

Опитаний ОСОБА_6 пояснив, що придбав цей автомобіль у невідомого за 5000 доларів США.

Далі клопотання містить аналіз норм ст. ст. 167, 168, 169 щодо того, в чому полягає тимчасове вилучення майна, що ним може вважатися майно, яке одержано в результаті затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 КПК України, обшуку, огляду, які мають бути проведені на підставі ухвали слідчого судді в залежності від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Слідчим також в клопотання зазначається, що є у відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна, і коли у відповідності до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України він допускається, а також що згідно вимог ст. 84, 98 КПК України є доказами і речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення арешту майна вважає можливим розгляд клопотання без участі осіб, зазначених в ч. 2 ст. 172 КПК України.

В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання, вважають, що, оскільки автомобіль за повідомленням в рапорті працівників поліції, що зупинили автомобіль, за даними Інтерполу рахується в угоні, то він має бути арештований, не зважаючи, що відомості до ЄРДР внесено за ознаками іншого кримінального правопорушення ч. 4 ст. 358 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки слідчі дії огляд місця події, вилучення майна проведені до внесення відомостей до ЄРДР, до клопотання не надано і слідчим не підтверджено підстав для вилучення майна, а також слідчий звернувся до суду з даним клопотанням поза межами строку, встановленого для подання такого клопотання, просить в його задоволенні відмовити.

Вислухавши думку осіб, що приймали участь в розгляді клопотання, дослідивши клопотання і додані слідчим копії матеріалів до нього, слідча суддя вважає, щ0о клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до наданих слідчим слідчій судді матеріалів на підтвердження доводів клопотання, вбачається наступне.

21.02.2020 р. о 00 год. 49 хв. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 внесено відомості по ч. 4 ст. 358 КК України КК України на підставі усної заяви про кримінальне правопорушення.

Відомості зареєстровано в Журналі ЄО за № 4008 від 20.02.2020 р. як підроблення документів на підставі повідомлення зі служби 102 про те, що екіпажем поліції № 15 за вказаною адресою здійснено виклик слідчо оперативної групи.

20.02.2020 р. з 23.51 год. до 23.59 год. Слідчою СВ Шевченківського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 до моменту внесення відомостей в ЄРДР в порушення ч. 2 ст. 214 КПК України розпочинається досудове розслідування проводиться фактично огляд речей і документів, під час якої оглядається з дозволу володільця майна автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію, але вказана слідча дія фіксується в протоколі огляду місця події, що не відповідає дійсності, оскільки на ділянці місцевості, яка, начебто, оглядалася слідчою, ніякого кримінального правопорушення не вчинялося.

В дослідженому протоколі судом не встановлено, що він6 містить зазначення невідповідностей оглянутого документу встановленому зразку, а містить лише зазначення про те, що «свідоцтво має сліди підробки» без конкретизації і описання які саме сліди підробки були виявлені при огляді.

Також при огляді автомобілю були зафіксовані у вказаному протоколі номери його вузлів і агрегатів, номерні знаки, а також міститься зазначення, що за базою Інтерполу було встановлено, що автомобіль перебуває в угоні.

На підтвердження відомостей, що містяться в протоколі огляду ані до нього, ані до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження фактів, в ньому викладених.

Під час цього огляду і були тимчасово вилучені речі і документи, арештувати які просить слідчий в своєму клопотанні.

Ч. 5 ст. 227 КПК України дозволяється вилучення при проведенні огляду лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Натомість, слідчим не наведено аргументів на користь того, яке значення для кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України мають речі і документи, арештувати які він просить.

Посилання слідчого в клопотанні на таку підставу тимчасового вилучення майна, як вилучення під час затримання особи в порядку, передбаченому ст. 207, 208 КПК України є безпідставним, оскільки за даними, що надані слідчій судді, особа не затримувалась в порядку, передбаченому ст.. 207, 208 КПК України.

В результаті дослідження наданих матеріалів і оцінки на предмет законності дій слідчого, а, відтак допустимості тих доказів, на підставі яких слідчий вважає тимчасово вилучене майно має бути арештоване, слідча суддя вважає, що вчинена слідча дія, під час якої майно було вилучене у особи, не відповідає вимогам закону, прямо порушує вимоги ст. 214 КПК України щодо заборони вчинення слідчих дій до початку досудового розслідування, яке розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і отримання внаслідок цих дій докази є недопустимими, а майно, що вилучено, є незаконно вилученим майном.

Оскільки вказана слідча діє не є оглядом місця події, як зазначено в протоколі, а є фактично оглядом речей і документів, у відповідності до даних, що в ньому містяться, то й не може бути застосовані положення ч. 3 ст. 214 КПК України.

Стороною захисту заявлено про пропуск слідчим процесуального строку на звернення до суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, яким є 21.02.2020 р. А, оскільки відповідну дію належить вчинити в суді, то вказаний строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в суді, яким 21.02.2020 р. був 16 годин 15 хвилин.

Вказане клопотання було здано на пошту рівно о 16 годині 15 хвилин 21.02.2020 року, тобто рівно в час закінчення роботи суду, що не відповідає вимогам ст. 116 КПК України, у відповідності до яких процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.

Оскільки на конверті поштового відправлення зазначено час 16 годин 15 хвилин, який є часом закінчення роботи суду, то часом закінчення строку вчинення процесуальної дії є 16 годин 14 хвилин 59 секунд, що відповідає поняттю «до закінчення строку».

Отже, оскільки слідчим не ставилося питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку, то слідча суддя вважає, що він звернувся з клопотанням з його пропуском.

Керуючись ст. 84, 98, 115, 116, 167-169, 170, 171, 172, 207, 208, 214, 227, 309 КПК України, 358 КК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000519 від 21.02.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1