УХВАЛА
(про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою)
Справа № 348/501/20
Провадження № 1-кс/348/113/20

19 березня 2020 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні нікого не має, згідно ст. 89 КК України не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Клопотання надійшло до суду 19.03.2020.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 18.03.2020 щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 18.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в літній кухні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 проживає його тітка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка внаслідок похилого віку не зможе чинити опору насильницьким чи іншим незаконним діям, вирішив заволодіти майном останньої.

Реалізуючи свій злочинним умисел ОСОБА_5 17 березня 2020 року приблизно о 22 год. 45 хв., переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом пошкодження вікна проник до літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час перебувала власниця ОСОБА_8 .

Перебуваючи у кімнаті літньої кухні, реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 повалив ОСОБА_8 на ліжко, після чого схопив обома руками за шию та став душити її, яка чинила опір, однак ОСОБА_5 вихопив з рук потерпілої мобільний телефон марки «Ergo» моделі «F 181» вартістю 200 гривень, з сім - картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 гривень, після чого ОСОБА_8 вибігла на вулицю та побігла до сусідів за допомогою.

У свою чергу ОСОБА_5 залишився в літній кухні, з якої викрав гаманець із грошовими коштами у сумі 700 гривень, 100 польських злотих (що у відповідності до офіційного курсу НБУ станом на 17.03.2020 становить 6,69 гривеньза 1 злотий) на суму 669 гривень, банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк», пенсійним посвідченням на ім`я потерпілої ОСОБА_8 та трьома блокнотами.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця вчинення злочину скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та майнову шкоду на загальну суму 1619 гривень.

18 березня 2020 року о 09.30 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 березня 2020 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187, КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за адресою: с. Заріччя, вул. Черемшини 103; протоколом огляду місця події по вул. Черемшини, що в с. Заріччя; протоколом огляду місця події по вул. 16 Липня, що в смт. Делятин; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , та іншими доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

В клопотанні слідчого зазначено що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучіть покарання у виді позбавлення волі. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі об`єктивно матиме можливість вчиняти тиск на них, оскільки йому відомі їх особи він проживає по сусідству від них та перебуває з потерпілою у родинних відносинах. Крім того ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив, та продовжив вчиняти нові умисні злочини, і таким чином становить небезпеку для суспільства.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 неодружений, не має постійного місця роботи, усталеного способу життя, на утриманні у нього нікого не має, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів. Тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , можуть призвести до продовження його злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має жодного наміру ухилятись від слідства та суду, буде добровільно з`являтись на виклики слідчого, також не має наміру чинити тиск на потерпілу та свідків чи вчиняти інші злочини. При оцінці ризиків просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 одразу після затримання добровільно без участі захисника надав покази, частково визнав вину у вчиненні злочину, не визнавши лишень факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, що свідчить про відсутність у нього намірів ухилитись від кримінальної відповідальності, в органу досудового розслідування відсутня будь-яка інформація про ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності. Також вказує, що підозрюваний не має наміру та змоги покинути межі України, оскільки у нього відсутній закордонний паспорт. Посилання прокурора на судимість підозрюваного, як на обґрунтування ризику вчинення нових злочинів вважає неправомірним та введенням суду в оману, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 згідно ст. 89 КК України є не судимим. При цьому тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Також зазначає про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, оскільки прокурором не наведеного обґрунтованість дій підозрюваного саме за ч. 3 ст. 187 КПК України. Також прокурором недоведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. При обранні запобіжного заходу просить врахувати особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, працює по тимчасових заробітках та веде усталений спосіб життя, тобто має міцні соціальні зв`язки. Просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`ягкий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, також заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має жодного наміру ухилятись від слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні, а також вчиняти інші злочини. Також він добровільно надав покази відносно вчиненого злочину, частково визнав вину у вчиненому, заперечив спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Зазначив, що з потерпілою перебуває у неприязних відносинах, тому вона зводить на його наклеп з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень. Просить застосувати до нього більш м`ягкий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1, 2ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 18.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

18 березня 2020 року о 09.30 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 березня 2020 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за адресою: с. Заріччя, вул. Черемшини 103; протоколом огляду місця події по вул. Черемшини, що в с. Заріччя; протоколом огляду місця події по вул. 16 Липня, що в смт. Делятин; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , та іншими доказами в їх сукупності.

Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Заперечення сторони захисту стосуються оцінки доказів, наданих стороною обвинувачення на предмет їх належності, допустимості та достатності, що виходить за межі тих питань, які слідчий суддя має вирішувати під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

На цій стадії, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, та інші обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Так, під час судового розгляду слідчим суддею встановлено наявність ризику переховування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, та усвідомлюючи про неминучість призначення йому саме такого покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Також слідчий суддя бере до уваги особу підозрюваного, а саме що ОСОБА_5 офіційно не працює, немає постійного джерела прибутку, в будь-який момент може змінити місце проживання,відсутність у підозрюваного зареєстрованого шлюбу та утриманців,що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що опинившись на волі він зможе продовжувати ухилятись від органів досудового розслідування та суду та не виконувати процесуальні рішення.
Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин даного кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного ОСОБА_5 (особливості поведінки, сімейний стан, роботу, місце проживання, засоби до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним вважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного покарання за ч. 3 ст. 187 КК України.
Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, а підозрюваним може бути здійснений вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особи, з потерпілою він перебуває у родинних відносинах, яка налякана його протиправними діями. Зі свідками він також проживає неподалік та перебуваючи на волі зможе чинити на них тиск.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що стороною захисту не надано доказів щодо постійного джерела доходу та засобів до існування підозрюваного, що може в подальшому спонукати вчиняти корисливі злочини.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту про стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки стороною не надано належних та допустимих доказів щодо наявності сімейного стану, утриманців та засобів для існування підозрюваного.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, прокурор посилається на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.
Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки прокурором наведено достатні та переконливі докази їх існування, з яких вбачається, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, та в сукупності дають достатні правові підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Щодо застави суд зазначає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, що даний злочин ним було вчинено із застосуванням насильства, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків підозрюваного; майновий стан підозрюваного; розмір майнової шкоди, завданої підозрюваним, та інші обставини в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави.

Оцінюючи можливість замінити існуючий запобіжний захід на домашній арешт, суд бере до уваги те, що суду не надано повної та достовірної інформації про місце проживання у разі застосування домашнього арешту, тому суд не знаходить підстав про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи наведене, на думку суду на даний час жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, врахованим судом під час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Зважаючи на те, що на даний час досудове розслідування триває, не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу до підозрюваного на такому етапі буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, та встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженні. Тому клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задовололення.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника про застосування до підозрюваного більш м`ягкого запобіжного заходу слід відмовити, оскільки слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовільнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з моменту його затримання, тобто до 09 год. 30 хв. 16 травня 2020 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1