Справа № 483/510/18
Провадження 1-кс/483/4/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Очаків
Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на протиправні дії прокурорів та умисне невиконання судових рішень,

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області зі скаргою на протиправні дії прокурорів та умисне невиконання судових рішень.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 06 квітня 2018 року під час обшуку в будинку АДРЕСА_1 та під час обшуків 05 травня 2018 року в будинку АДРЕСА_2 та в будинку АДРЕСА_3 у неї було вилучено майно. Ухвала слідчого судді Очаківського міськрайонного суду від 13 червня 2018 року про арешт майна скасована ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2018 року скасована. На письмову щодо негайного повернення вилученого під час обшуків майна, вказане майно не було повернуто. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року визнано бездіяльність слідчих щодо неповернення майна неправомірною та зобов`язано слідчих повернути вилучене майно. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 05 листопада задоволено її скаргу та зобов`язано прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернути їй вилучене майно під час обшуків 05 травня 2018 року та 26 листопада 2018 року. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року дії вказаних прокурорів було визнано неправомірними та зобов`язано повернути майно. Вимога про негайне повернення їй майна не виконана.

Посилаючись на викладене, просила зобов`язати прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 виконати ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року, встановити чіткий термін повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 протягом п`яти діб, притягнути прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 до відповідальності згідно ч.3 ст. 382 КК України за умисне невиконання судових рішень які набрали законної сили.

В судовому засіданні заявниця скаргу підтримала у повному обсязі.

Прокурори у судове засідання не з`явилися, Прокурори у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення заявниці, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173цьогоКодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Можливість передачі тимчасово вилученого майна іншим особам нормами КПК не передбачена.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дані правові принципи викладені в ст. 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст. 170-174 КПК України).

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КПК України, прокурор є особою, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України "Про прокуратуру" та діє у межах своїх повноважень.

До таких повноважень при здійсненні прокурором нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням частиною другою статті 36 КПК України віднесено, зокрема, надання доручень слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або надання вказівок щодо їх проведення чи участь у них або особисте їх проведення; можливість скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Викладені у скарзі обставини щодо неправомірності неповернення заявниці вилученого під час обшуків 05 травня 2018 року та 06 квітня 2018 року встановлені ухвалами Апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2018 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19 липня 2018 року, ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року зобов`язано слідчих СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути заявниці ОСОБА_3 майно, вилучене у неї під час обшуку, проведеного 05 травня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2018 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09 листопада 2018 року, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000145 від 10 березня 2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задоволено та зобов`язано прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повернути ОСОБА_3 майно, вилучене у неї під час обшуку 05 травня 2018 року та майно, вилучене під час обшуку 06 квітня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000145 від 10 березня 2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задоволено та зобов`язано прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 негайно повернути ОСОБА_3 майно, вилучене у неї під час обшуку 05 травня 2018 року та майно, вилучене під час обшуку 06 квітня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_3 задоволено, визнано дії прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протиправними та зобов`язано повернути ОСОБА_3 майно, вилучене у неї під час обшуків 05 травня 2018 року та 06 квітня 2018 року.

25 листопада 2019 року заявниця ОСОБА_3 звернулася до Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 з вимогою про негайне повернення майна відповідно до ухвали слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року.

На час розгляду скарги тимчасово вилучене майно заявниці не повернуто, тобто ухвали слідчих суддів від 09 серпня 2018 року, від 05 листопада 2018 року, 12 лютого 2019 року та 05 листопада 2019 року не виконані.

Враховуючи вищевикладене, посилання заявниці ОСОБА_3 на допущену процесуальними керівниками у кримінальному провадженні бездіяльність щодо неповернення їй тимчасово вилученого майна є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може прийняти ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, вимоги заявниці в частині зобов`язання прокурорів виконати ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги заявниці ОСОБА_3 про притягнення прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до відповідальності згідно ч.3 ст. 382 КК України, слідчий суддя дійшов наступного.

Частиною другою ст. 19 Конституції України закріплено і встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Притягнення будь-кого до відповідальності можливе лише за результатами досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Вимога заявниці про притягнення прокурорів до відповідальності не відповідає вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України.

Вказане є підставою для відмови в задоволенні вимог скарги щодо притягнення рішенням слідчого судді прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до відповідальності за ч.3 ст. 382 КК України.

Керуючись ст.303-307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на протиправні дії прокурорів, - задовольнити частково.

Зобов`язати прокурорів Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виконати ухвалу Миколаївського районного суду від 05 листопада 2019 року.

Негайно повернути ОСОБА_3 майно вилучене у неї під час обшуку 05 травня 2018 року та майно, вилучене під час обшуку 06 квітня 2018 року, а саме: казанок з ручкою; два скляні графини з кришками, дитячу ложку, блендер білого кольору "ORION", дві ковдри бежевого та світло-коричневого кольору; двокамерний холодильник марки "LG" сірого кольору; пральну машинку "ВЕКО" білого кольору, двоспальне ліжко коричневого кольору, відро білого кольору на 5 літрів, відро чорного кольору, дві чайні ложки, квітку у горщику, штори два комплекти, відро зеленого кольору на три літра, і, як зазначено в протоколі обшуку, та інше, а саме: тюль, 2 коврових доріжки сірого кольору 6 х1,5 метри, чумичка півтора літрова, виделки нержавійки 20 шт, ложка нержавійка 20 шт., каструлю емальовану рожевого кольору, набір кухонних приладів, а саме: виделка, половник та інше; чашка з блюдцем, пачку солі, цукор 1 кг., пачка чаю в пакетах, пачку чаю заварного, пачку лаврового листа, пачка перцю та приправ.

У інші частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20 січня 2020 року о 09:00 год.

Слідчий суддя