УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000057, внесеному до ЄРДР 20.03.2020 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000057, внесеному до ЄРДР 20.03.2020 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057, внесеному до ЄРДР 20.03.2020 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001684, від 10.07.2018 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 1102, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст.190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. У рамках вказаного провадження 12 червня 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.332, ч.4 ст.1102 КК України.

19 червня 2019 року ОСОБА_5 затримано та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України у присутності понятих та адвоката було проведено обшук затриманого ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено предмети, що належать йому, а саме: мобільний телефон марки «Apple iPhone Xs Max», чорного кольору з SIM карткою Life-cell без номеру; мобільний телефон марки «Apple iPhone Xs Max», чорного кольору з SIM карткою Білайн, № НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді від 02.07.19р. було накладено арешт на вказані телефони та направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України для проведення експертизи.

25 травня 2020 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва арешт скасовано, оскільки стороною обвинувачення не надано достатніх даних, які свідчили б про те, що вказані мобільні телефони мають значення речових доказів для кримінального провадження.

11 червня 2020 року на адресу ГСУ СБ України надійшов висновок експерта за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Під час огляду отриманих даних в ході вказаної експертизи встановлено, що на мобільних телефонах містяться важливі відомості щодо злочинів, обставини яких досліджуються в рамках кримінального провадження.

Відповідно до постанови слідчого ГУ СБ України ОСОБА_6 від 11.06.2020 р. вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057, оскільки майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити. Вважає, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що мобільні телефони містять інформацію, яка має важливе доказове значення для кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечувала щодо накладення арешту, вважає клопотання прокурора незаконним, необґрунтованим, а матеріали, долучені до клопотання, не містять жодного доказу взагалі щодо події злочину, обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відсутні належні і допустимі докази, які можуть свідчити про наявність у мобільних телефонів ознак речових доказів, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені в судовому засіданні документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000057, внесеному до ЄРДР 20.03.2020 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

В рамках кримінального провадження №0001684 від 10.07.2018 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст.190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, 19.09.2019 року в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки «Apple iPhone Xs Max», чорного кольору з SIM карткою Life-cell без номеру; мобільний телефон марки «Apple iPhone Xs Max», чорного кольору з SIM карткою Білайн, № НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови слідчого ГУ СБ України ОСОБА_6 від 11.06.2020 р. вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057, оскільки майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000057, внесеному до ЄРДР 20.03.2020 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Apple iPhone Xs Max», модель « НОМЕР_2 », IMEI НОМЕР_3 , чорного кольору з SIM карткою Life-cell без номеру; мобільний телефон марки «Apple iPhone Xs Max», модель « НОМЕР_4 », IMEI НОМЕР_5 чорного кольору з SIM карткою Білайн, ICCID № НОМЕР_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя