Справа №463/2445/20
Провадження №1-кс/463/1485/20
У Х В А Л А

19 березня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада», подану головою ліквідаційної комісії з припинення ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ «Волинь-Лада» в особі голови ліквідаційної комісії з припинення ОСОБА_3 звернулося до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 5 березня 2020 року, якою було відмовлено у визнанні товариства потерпілим в кримінальному провадженні № 0000087 від 5 листопада 2019 року. Просить скасувати вказану постанову, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 здійснювати досудове розслідування за участі потерпілої особи ЗАТ «Волинь-Лада» та поновити строк на звернення зі скаргою.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 5 листопада 2019 року. 10 березня 2020 року товариство отримало з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постанову від 5 березня 2020 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , якою було відмовлено у визнанні товариства потерпілим. Вважає постанову незаконною та такою, що прийнята передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не надано оцінки доказам заподіяння товариству шкоди на суму 910 435,44 долара США, що є безумовною підставою визнати таке потерпілим. Вважає, що товариство набуло статусу потерпілого з моменту подання заяви про вчинення злочину.
В судове засідання представник ЗАТ «Волинь-Лада» не з`явився, засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшло клопотання голови ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» ОСОБА_3 , відповідно до якого скаргу підтримує в повному обсязі та розгляд такої просить проводити у відсутності представника скаржника.
Слідчий ОСОБА_4 або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце його проведення, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути таку у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 5 березня 2020 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000087 від 5 листопада 2019 року.
В клопотанні про залучення до участі в кримінальному провадженні в якості потерпілого від 25 лютого 2020 року ЗАТ «Волинь-Лада» вказувало, яку саме шкоду спричинено товариству, розмір такої та якими документами така підтверджується.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ЗАТ «Волинь-Лада» матеріальної шкоди, в тому числі названої вище заяви та доданих до неї документів, що в свою чергу сприяло б прийняттю обґрунтованого та законного рішення.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.
З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано належної оцінки обставинам викладеним в заяві про залучення до участі в кримінальному провадженні в якості потерпілого від 25 лютого 2020 року та доданим до неї документам.
А тому вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого, однак чинна норма ст. 55 КПК України не наділяє слідчого правом, а не обов`язком, визнання особи потерпілою. Слідчий у відповідності до положень ч. 5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не заподіяно шкоду може відмовити у визнанні особи потерпілою. Однак оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий прийшов до висновку про не заподіяння скаржнику шкоди.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що заява про визнання потерпілим в кримінальному провадженні подана юридичною особою, в особі представника голови ліквідаційної комісії з припинення ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 як фізичною особою, а тому формулювання в постанові щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000087 від 5 листопада 2019 року є некоректним і неправильним.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
В слідчого судді на день розгляду скарги відсутні відомості про закриття кримінального провадження в якому подано скаргу, що є предметом розгляду.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого від 5 березня 2020 року слід скасувати.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Беручи до уваги положення даної норми, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід зобов`язати слідчого повторного розглянути питання про доцільність визнання ЗАТ «Волинь-Лада» потерпілим в кримінальному провадженні № 0000087 від 5 листопада 2019 року, у зв`язку з чим в задоволені вимоги про здійснення досудового розслідування за участі потерпілої особи ЗАТ «Волинь-Лада» слід відмовити.
Щодо строку на оскарження, то такий не пропущено, оскільки скаржник в скарзі вказує, що копію оскаржуваної постанови отримано 10 березня 2020 року, відомості про отримання постанови швидше зазначеної дати відсутні, скаргу у відділення поштового зв`язку подано 17 березня 2020 року, що стверджується відповідною відміткою відділення поштового зв`язку на конверті про надіслання, а тому скарга подана у визначені ст. 304 КПК України строки.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада», подану головою ліквідаційної комісії з припинення ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 5 березня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000087 від 5 листопада 2019 року.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , або іншого слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, повторно розглянути питання про визнання Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» потерпілим в кримінальному провадженні № 0000087 від 5 листопада 2019 року.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1