Справа № 461/1507/20
Провадження № 1-кс/461/1191/20
УХВАЛА

21.02.2020 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, -

в с т а н о в и в :
адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна. Мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Буського відділу поліції Кам`янко-Бузького відділу поліції у Львівській області у кримінальному провадженні №0000046 від 17.07.2018 року за ч. 1 ст. 156 КК України про накладення арешту на майно,

вилученого в ході обшуку в будинку ОСОБА_4 . Слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 12.07.2019 року кримінальне провадження № 0000046 від 17.07.2018 року за ч. 1 ст. 156 КК України закрито. При цьому, питання про повернення арештованого майна органом досудового розслідування не вирішено. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 18.11.2019 року скасовано арешт на майно, накладений у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 26.07.2018 року. На адресу прокуратури Львівської області неодноразово подавались заяви про повернення тимчасово вилученого майна, арешт на яке скасовано, проте на сьогоднішній день вказані заяви не вирішені, тимчасово вилучене майно не повернуто його власнику. Востаннє таке звернення було подане 03.02.2020 року, термін його розгляду - не більше місяця.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Прокурор в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляд справи. Проте, подав письмову заяву в які проси в відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Частиною 1 п. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою старшого слідчого слідчого відділу Буського відділу поліції Кам`янко-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 24 липня 2018 року, речі та предмети, які були вилученні за місцем проживання ОСОБА_4 визнано речовими доказами у справі.

Ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Буського відділу поліції Кам`янко-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у кримінальному провадженні №0000046 від 17.07.2018 року за ч. 1 ст. 156 КК України про накладення арешту на майно, вилученого в ході обшуку в будинку ОСОБА_4

12 липня 2019 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях командира відділення 14-ї ДПРЧ м. Буськ Головного управління ДСНС у Львівській області ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 18 листопада 2019 року скасовано арешт на майно, накладений у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 26.07.2018 року.

19 лютого 2020 року заступником прокурора області постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 12 липня 2019 року, скасовано та визначено підслідність за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Досудове розслідування триває.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Таким чином, оскільки слідчим винесена постанова про визнання речей, предметів, документів речовими доказами, питання щодо їх повернення на відповідальне зберігання вирішується слідчим, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження або судом під час розгляду кримінального провадження.

Як вбачається із п. 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1