Справа № 384/686/19
Провадження № 1-кп/386/28/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 01.09.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не має, не депутата, стан здоров?я задовільний, не військовозобов?язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого що не має судимості;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення, за таких обставин.

31 серпня 2019 року близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території двору багатоквартирного будинку, в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , біля будівлі, в якій знаходяться господарчі приміщення, які перебувають в користуванні мешканців багатоквартирного будинку. В цей час у нього виник умисел направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки майна, яке належить ОСОБА_6 та яке знаходиться в господарчому приміщенні, що перебуває в її користуванні. ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення злочинним шляхом, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та господаря, шляхом зриву навісного замка, проник в приміщення, звідки викрав скляну банку об`ємом два літра консервованих помідорів виготовлених в умовах приватного господарства вартістю згідно висновку експерта №52 від 20.09.2019 р.31 грн. 67 коп., скляну банку об`ємом два літра консервованих персиків виготовлених в умовах приватного господарства вартістю згідно висновку експерта №52 від 20.09.2019 р. 92 грн. 62 коп. та дві сітки картоплі загальною вагою35 кг. 550 гр.,вартістю згідно висновку експерта №52 від 20.09.2019 р. 16 грн. 50 коп. за один кілограм, всього на суму 586 грн. 57 коп.. В подальшому викрадене переніс до приміщення, ким користується сам, після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зник, таким чином викраденим розпорядився на власний розсуд, як своїм, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 710 грн. 86 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду вказав, що злочин вчинив за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному, просив призначити йому мінімальне покарання.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, вказаного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Захисник в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Потерпіла в судове засідання не з?явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, будь-яких претензій матеріального та морального характеру відносно обвинуваченого немає, відносно міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена, вважала за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням двох років іспитового строку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 цього Кодексу, є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з довідкою-характеристикою за №2501 та №2502 від 26.09.19 р. Вільшанської селищної ради, обвинувачений характеризується без зауважень, проживає один.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» від 26.09.2019р., обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з довідками Вільшанського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 12.09.19 р., інформації Вільшанського районного сектора філії ДП «Центр пробації», ОСОБА_4 вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.12.10 р. засуджений за ч. 1 ст. 296, СТ.69 КК України до покарання у виді 1500 грн. штрафу; вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28.07.11 р. засуджений за ч. 3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..81 КК України звільнений умовно достроково на 8 місяців 13 днів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про його особу, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; вчинив умисний закінчений злочин, які відноситься до категорії тяжких злочинів; за місцем проживання характеризується позитивно; наявність обставин, які пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків; наявність обставин, які обтяжують покарання, до яких відноситься вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілої особи.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого надану Вільшанським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої особи, який претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Для забезпечення заходів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.10.2019р. обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 11.12.2019р. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2019р. запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання продовжено до 07 лютого 2020 року.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2019р. продовжено до 07 лютого 2020 року залишити до 07.02.2020 р. включно.

Речові докази по справі:
Дві скляні банки з консервацією ємністю по 2 літри кожна; чотири скляні банки з консервацією ємністю по 0,5 літра кожна; одна скляна банка ємністю з консервацією 1 літр та скляну пляшку ємністю 0,7 літра; дві політпропіленові сітки фіолетового кольору, картоплю загальною вагою 35,55 кілограм, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1