Справа № 453/1594/19
№ провадження 1-кп/453/31/20
ВИРОК
іменем України

27 лютого 2020 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000194 від 02.05.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого, не одруженого, раніше не судимого, з вищою освітою, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 02.05.2019, в світлу пору доби, приблизно о 09 год. 30 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним у Сколівському районі Львівській області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки, що має заокруглення праворуч по напрямку руху до м. Київ, в населеному пункті Козьова Сколівського району Львівської області порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1; Розділу 11 п.11.3; Розділу 12 п.12.1, вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним автомобіль як найближче до правого краю проїзної частини дороги із забезпеченням безпечного бокового інтервалу до краю проїзної частини дороги, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та наявність заокруглення дороги та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість автомобіля та в забороненому місці пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху, створив своїми діями небезпеку для руху та аварійну обстановку водію автомобіля «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , який рухався по смузі свого руху, в напрямку до м. Чоп, і в якій останній, застосовуючи своєчасне екстрене гальмування керованого ним автомобіля, вже був позбавлений технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення транспортних засобів в даних дорожніх умовах, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , отримали технічні пошкодження, а потерпілому водію автомобіля марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичного експерта № 550 від 09.07.2019, спричинено закритий відламковий черезвиростковий перелом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, закритий перелом верхньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових відламків та з вивихом головки променевої кістки, закритий перелом лонної та сідничної кісток зліва із задовільним положенням відламків, які утворилися від дії тупих предметів, можливо від виступаючих частин салону автомобіля, могли виникнути 02.05.2019 під час дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Вказані порушення Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 3215 від 16.08.2019.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснив що дійсно 02.05.2019, приблизно о 09:30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , без перевищення швидкості, по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ. Однак в певний момент руху, а саме наближаючись до проїзду ділянки автодороги Київ-Чоп, що має заокруглення праворуч по напрямку руху до м. Київ, в населеному пункті Козьова Сколівського району Львівської області, не вжив всіх можливих заходів, не навмисно допустив порушення вимог п. п. 1.2, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.3, 12.1, вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, створив своїми діями небезпеку для руху та аварійну обстановку водію автомобіля «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , який рухався по смузі свого руху, внаслідок чого відбулося зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому водію «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , заподіяні тілесні ушкодження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми неумисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. При цьому суд бере до уваги позицію преставника потерпілого щодо поведінки обвинуваченого протягом усього часу після події, а саме щодо відсутності намірів уникати відповідальності, щирого вибачення перед потерпілим, його готовності усувати негативні наслідки, що настали, в тому числі шляхом регулярного відшкодування витрат потерпілого, повязаних із лікуванням за кордоном.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

В свою чергу, згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який, як вбачається з досудової доповіді органу пробації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, проживає з матір`ю, позитивну характеристику за місцем проживання та місцем праці, а також стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працює на посаді водія автотранспортного засобу, раніше не судимий, неодружений), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка виражає належні соціальні зв`язки; позицію прокурора та потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання, відсутність претензій з боку потерпілого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, спосіб вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема обвинувачений надавав допомогу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди і продовжує частково відшкодовувати потерпілому матеріальну шкоду (зокрема, витрати на транспортування та перевезення потерпілого та супроводжуючої особи з України до Німеччини, проживання та харчування у місці лікування та інші супутні витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого за кордоном), а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені органом пробації, як низькі, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 286 КК України у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до обвинуваченого не застосовувався та, враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, підстави для його обрання, на даному етапі, відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 3213 від 02.09.2019 з дослідження технічного стану автомобіля марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , в сумі 3 140,00 (три тисячі сто сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 3214 від 02.09.2019 з дослідження технічного стану автомобіля марки, «Mitsubishi L-200», р.н. НОМЕР_1 , в сумі 3 140,00 (три тисячі сто сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 3215 від 16.08.2019 в сумі в сумі 5024,00 (п`ять тисяч двадцять чотири) гривні.

Речовий доказ - автомобіль марки «Mitsubishi L-200», р.н. НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ - автомобіль марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , - повернути ОСОБА_7 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1