Справа № 635/9245/19
Провадження №1-в/635/36/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:
До Харківського районного суду Харківської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання, призначеного судом.

На час звернення до суду з заявою відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки вважала, що він не довів своє виправлення і його заява є передвчасною.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви з проханням розглядати заяву у їх відсутність.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого приходить до висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 14.06.2017 року Лозівським міським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Засудженого 09.10.2017 року апеляційним судом Харківської області. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2017 року в частині призначеного покарання скасовано та засуджено за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.11.2017 року.

Під час тримання в державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27)" характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.
З 28.11.2017 року відбуває сірок покарання в державній установі "Темнівська виправна колонія (№ 100)".
До промислової зони установи не працевлаштований, залучається у роботах по благоустрою установи та прилеглої території, на даний час у роботі ініціативу не проявляє.
За час відбування покарання характеризується посередньо, з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався чотири рази. До дисциплінарної відповідальності не притягався, дисциплінарних стягнень не має, проте має усні зауваження.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має задовільний зовнішній вигляд.
Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта», до реалізації програми ставиться формально.
Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.
Відповідно до статей 110, 112, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом листування, стосунки доброзичливі, проте позитивного впливу на процес виправлення засудженого не мають.
За вироком суду має позов на загальну суму 9325 грн. Засуджений байдуже ставиться до відшкодування завданих збитків.
Питання про застосування зміни умов тримання відповідно статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 14.11.2018 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що написала заяву про відмову.
Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 29.05.2019р. засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто 27.11.2019 засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не довела свого виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 на профілактичних обліках установи не перебуває.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 за час відбуття покарання з 2017 року має лише чотири заохочення, має непогашену заборгованість за виконавчими листами згідно вироку суду, до праці ставиться посередньо, до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія» ставиться байдуже, соціально-корисні зв`язки не підтримує, суд вважає, що його клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів зі дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1