Справа №621/135/20
Пр. №1-кс/621/62/20
Ухвала
Іменем України

22 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Слідчий ОСОБА_4 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 20.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, металевий молоток з дерев`яною рукояткою, який належить підозрюваному ОСОБА_5 .
Вказане у клопотанні майно слідчий просить передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 19.01.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі вечора, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із знайомими, серед яких був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, близько 18 години, на ґрунті особистих відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство останнього.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_6 останній пояснив, що перебуваючи у квартирі ОСОБА_5 за зазначеною вище адресою, під час вживання спиртних напоїв у них виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 наніс йому не менше п`яти ударів металевою частиною молотка в область голови.
20.01.2020 в ході огляду місця події, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , співробітниками поліції виявлено та вилучено металевий молоток, з дерев`яною рукояткою.
Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події від 20.01.2020 може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, бути використане як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Просив клопотання розглянути у його відсутність.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 подали заяви про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі. Проти накладення арешту на тимчасово вилучене майно не заперечували.
Клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу від прокурора не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000067 від 20.01.2020 за частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України; протоколу огляду місця події від 20.01.2020; протоколу допиту потерпілого від 20.01.2020; повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.01.2020.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Метою накладання арешту на майно: металевий молоток з дерев`яною рукояткою, який належить підозрюваному ОСОБА_5 - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберіг на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 2 статті 115 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий ОСОБА_8 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду обґрунтовано зазначили, що річ щодо якої вимагається накладення арешту, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет щодо якого вимагається арешт, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 20.01.2020 майно, а саме, металевий молоток з дерев`яною рукояткою, який належить підозрюваному ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1