НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/9225/18
Провадження № 1-кп/0182/587/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2017 року за №0004604, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, громадянки України, українки, із середньою освітою, не заміжньої, непрацюючої, позбавленої батьківських прав стосовно сина 2008 р.н., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживала фактично за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимої:

12.03.2018 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

26.03.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів,

за правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2017р. приблизно о 15 годині ОСОБА_3 проходила поблизу спортивної школи №2, що розташована по вул. Гагаріна, 54-а в м. Нікополі, Дніпропетровської області і зайшла всередину школи, з метою відвідання туалетної кімнати. Зайшовши до приміщення вказаної школи та відвідавши туалетну кімнату, ОСОБА_5 попрямувала до виходу зі школи. В цей момент, перебуваючи на першому поверсі вказаного приміщення та пройшовши повз вихід зі школи, ОСОБА_5 побачила відчинену кімнату дитячої роздягальні, у якій на лавці лежав дитячий рюкзак, належний неповнолітній ОСОБА_6 . У ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з вищевказаного рюкзака шляхом проникнення до приміщення дитячої роздягальні, яка випадково була незачиненою.

Після чого, ОСОБА_5 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, зайшла до вищезазначеної роздягальні, та з рюкзаку, який лежав на лавці, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрала мобільний телефон білого кольору «Medok» (серійний № НОМЕР_1 ; ЕМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 ), який перебував у тимчасовому користуванні малолітньої ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_9 . Вартість вказаного мобільного телефону згідно висновку експерта №18/12.1/87 від 17.04.2018 складала 1066 грн. 67 коп. ОСОБА_5 залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1066 грн. 67 коп.

Дані умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою провину повністю та пояснила, що вона йшла до подруги і вирішила зайти в приміщення спортивної школи, щоб зайти в туалет. Вона вільно зайшла в приміщення, відвідала туалетну кімнату і коли виходила, помітила, що двері у роздягальну відчинені і там на лавці лежав дитячий рюкзак з якого видно було мобільний телефон. Вона вирішила викрасти цей мобільний телефон. Впевнившись, що поруч нікого немає, вона вільно увійшла в приміщенні роздягальні, скориставшись незачиненими дверима і викрала з рюкзака мобільний телефон сенсорний білого кольору, модель якого не пам`ятає. Вийшла і залишила приміщення школи. Телефон продала знайомому за 400 гривень. Гроші витратила на власні потреби, оскільки раніше вживала наркотичні засоби. В скоєному щиро розкаюється і просила призначити мінімальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності. Цивільний позов потерпілою не заявлений, оскільки матеріальна шкода відшкодована, шляхом повернення викраденого майна. При призначенні покарання обвинуваченій потерпіла покладалася на розсуд суду.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, вважаю, що дії обвинуваченої, які були умисними, спрямованими на заволодіння чужим майном, мають правильну правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, хоча і не потягло за собою настання тяжких наслідків. Враховує репутацію обвинуваченої, яка є раніше судимою особою за вчинення аналогічних, умисних, корисливих злочинів. Вона задовільно характеризується за місцем свого проживання, але офіційно не працювала, і хоча на обліку у лікаря нарколога не перебуває. з її ж слів вживала наркотичні засоби. ОСОБА_3 позбавлена батьківських справ стосовно свого неповнолітнього сина, якого виховувала сама. Вона визнала свою провину, щиро розкаялася у вчиненому злочині на що вказує те, що вона давала послідовні, правдиві покази як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, активно сприяла співробітникам поліції у викритті своїх злочинних дій, вказала кому продала викрадений телефон, де він був вилучений і повернутий потерпілій, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Суд приймає до уваги позицію потерпілої, яка відмовилася від участі у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження, покладалася на розсуд суду під час призначення міри покарання. До того ж, цивільний позов потерпілою не заявлений, бо шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Враховуючи усі обставини справи, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, з застосовуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, які відповідно до наданого суду розрахунку складають 572 гривні.

Керуючись ст.ст. 124, 349 ч.3, 370, 371, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки десять днів.

Строк покарання рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

В строк відбуття покарання зарахувати строк ув`язнення за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, починаючи з 15 липня 2019 року по день набуття цим вироком законної сили.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у зазначеному кримінальному провадженні було обрано у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився і продовжений не був. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 572 гривні.

Речові докази: мобільний телефон білого кольору «Medok», який переданий потерпілій ОСОБА_10 залишити в її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Негайно після проголошення вироку, його копію направити обвинуваченій і вручити прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1