Справа № 352/2389/19
Провадження № 1-кп/352/122/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000448 від 26.10.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також злісно ухилявся як батько від утримання свого малолітнього сина, який перебуває на його утриманні.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2013 року обвинувачений зобов`язаний сплачувати аліменти у користь потерпілої ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 26 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 352/1789/13-ц від 22 липня 2013 року, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області на підставі вказаного судового рішення, відкрито Тисменицьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 24 липня 2013 року.

Протягом 2016 2019 років обвинувачений, працюючи різноробочим на будівництві, виконуючи різні господарські роботи на території Івано-Франківської області, за що отримував грошові кошти, аліментних платежів не сплачував, жодної матеріальної допомоги дитині не надавав. При цьому він, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, на офіційну роботу не влаштовувався, на обліку в Тисменицькому районному центрі зайнятості не перебував.

Таким чином, обвинувачений, починаючи з 01 лютого 2016 року до 01 листопада 2019 року, у порушення вимог ст.51 Конституції України, ст. 150, 155, 180 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», незважаючи на неодноразові попередження Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, злісно ухилявся від сплати аліментів, а також злісно ухилявся від утримання своєї малолітньої дитини.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів заборгованість обвинуваченого по аліментних платежах станом на 01 листопада 2019 року складає 31329,33 грн.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що дійсно не сплачував аліментів на утримання дитини, починаючи з лютого 2016 р., при цьому мав тимчасові грошові доходи, працював на різних господарських роботах, зокрема, різноробочим на будівництві; крім того, не надавав синові жодної матеріальної допомоги. У скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також злісно ухилявся як батько від утримання свого малолітнього сина, який перебуває на його утриманні.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває.

Суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого та враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання. Суд також враховує позицію потерпілої, яка у питанні призначення обвинуваченому покарання поклалась на розгляд суду.

З огляду на викладене суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.164 КК України, так як вказане покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Речовий доказ матеріали виконавчого провадження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід повернути за належністю Тисменицькому РВ ДВС.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Речовий доказ матеріали виконавчого провадження № 55976131, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, повернути за належністю Тисменицькому РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1