Справа №592/4708/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/204/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 квітня 2020 року, про відмову у накладенні арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційні скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на транспортний засіб «ЗИЛ» 131, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причеп бортовий Е-марки, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 ; лісоматеріали, які знаходяться в кузові транспортного засобу «ЗИЛ» 131, д.н.з. НОМЕР_3 та в причепі IFA HL д.н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 (причеп IF А НЕ 60.02); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 (ЗИЛ 131); ключі від транспортного засобу «ЗИЛ» 131, д.н.з. НОМЕР_3 з метою забезпечення збереження речових доказів.

Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що у слідства є підстави вважати, що лісоматеріали, які перевозилися зазначеними транспортними засобами могли бути отримані злочинним шляхом, оскільки відсутні дозвільні документи на дану деревину. Вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення та можуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування кримінального провадження. Вважає, що виявлена деревина є предметом скоєного злочину, а зазначені транспортні засоби, на яких перевозили деревину, знаряддям вчинення злочину. Також зазначає, що необхідність застосування арешту даного майна необхідна для подальшого проведення дослідження вилученої деревини. Тому вважає, що такий захід як арешт майна та зберігання на спеціальному майданчику Сумського відділу поліції є необхідним та унеможливить його подальше використання, приховання та знищення.

15 квітня 2020 року слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми, розглянувши клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , постановив ухвалу, якою в задоволенні вказаного клопотання відмовив.

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що слідчим не доведена відповідність вилученого, під час огляду місця події від 09.04.20р., майна, на який просить накласти арешт, критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, власника майна та представника, які вважають ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Сумським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001191 від 09 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 квітня 2020, приблизно о 11:12 год, по пр. Курському в м. Суми інспекторами УПП в Сумській області зупинено транспортний засіб ЗИЛ 131 д.н.з. НОМЕР_3 з причепом IFA НГ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив лісоматеріали та надав працівникам поліції дозвільні документи на перевезення лісоматеріалів, які містять неправдиві відомості щодо об`єму деревини, її походження та дати перевезення.

09 квітня 2020 р. проведено огляд місця події, у ході якого вилучено:

1. транспортний засіб «ЗИЛ» 131, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ;

2. причеп бортовий Е-марки, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 ;

3. лісоматеріали, які знаходяться в кузові транспортного засобу «ЗИЛ» 131, д.н.з. НОМЕР_3 та в причет IFA HL д.н.з. НОМЕР_2 ;

4. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , (причеп IFA HL 60.02):

5. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , (ЗИЛ 131);

6. ключі від транспортного засобу «ЗИЛ» 131, д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що вказаний транспортний засіб з документами на нього та ключами, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не відповідає, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є не відповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Крім того, жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкцією ч.4 ст. 358 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Колегія суддів вважає, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, які свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.

Немає в матеріалах провадження й постанови слідчого про визнання речовими доказами вилученого майна.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки надані матеріали не доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Ні слідчим, ні прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтверджені належними доказами.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, з викладених у ній доводів, як необґрунтовану - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 167, 170, 172, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001191 від 09 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4