ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/714/20 Справа № 175/4545/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000372 від 29 березня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України-
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року, задоволено клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , на підставі ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та з дня його вчинення минуло понад 5 років, що є підставою, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Разом з цим, судом не встановлено обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та закриття цього провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати в частині встановлення порядку відшкодування ОСОБА_6 витрат на кримінальне провадження та встановлення долі частини речових доказів, й постановити нову ухвалу, якою виключити з тексту резолютивної частини ухвали рішення суду про відшкодування судових витрат, а саме витрат на проведення: судової експертизи з питань землеустрою № 5877/78-16 від 25.01.2017 7414 грн. 40 коп.; комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів № 2272/3030-17 від 07.07.2017 9523 грн. 20 коп.; судово-почеркознавчої експертизи №29/1.1/550 від 02.08.2017- 1237 грн. 00 коп.; судово-почеркознавчої експертизи № №29/1.1/611 від 30.08.2017 1237 грн. 00 коп.; судово-почеркознавчої експертизи № 28/1.1/32 від 22.01.2018 1430 грн. 00 коп.; експертизи стану та продуктивності плодових насаджень № 112/9-389 від 22.09.2017 5777 грн. 00 коп.; судово-товарознавчої експертизи № 492 від 27.11.2017 410 грн. 00 коп.; судово-економічної експертизи № 15/11.2/54 від 09.06.2017 - 9896 грн. 00 коп.; судово-економічної експертизи № 15/11.2/140 від 30.01.2018 20020 грн. 00 коп. та повернути Державний акт на право постійного користування Науково виробничим об`єднанням Дніпро, землею площею 4934,5 га від 09.04.1994 ДП Дослідне господарство Дніпро ДУ ІЗК НААН, у якого він був вилучений під час обшуку.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на те, що стягнення з ОСОБА_6 судових витрат на залучення експертів було здійснено поза межами вимог чинного законодавства та це призвело до порушення прав його підзахисного. Захисник вказує, що судом не було врахувано того, що всі ці експертизи було проведенні в рамках іншого кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 000111 від 24.03.2014 та по ньому вже було направлено обвинувальний акт до суду. Окрім того, захисник зазначає, що вилучений під час одного з обшуків Державний Акт на право постійного користування Науково виробничим об`єднанням Дніпро землею площею 4934,5 га від 09.04.1994, так і не було повернуто володільцю під час винесення ухвали про закриття провадження, що перешкоджає діяльності підприємства.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який не заперечував проти задоволення скарги сторони захисту в частині судових витрат, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття провадження захисником не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як видно з оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 було звільнено, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та це провадження закрито у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Окрім того, суд постановив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у цьому провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, зі змісту цієї норми закону слідує, що процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, тоді як покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, кримінальним процесуальним законом не передбачено.
З огляду на викладене, суд не вправі був вирішувати питання про стягнення з ОСОБА_6 процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз у цьому провадженні, оскільки стосовно нього не ухвалювався обвинувальний вирок.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Отже, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тому колегія суддів вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення, задовольнивши частково апеляційну скаргу захисника, та виключити з резолютивної частини ухвали посилання на стягнення з ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні.
Щодо доводів захисника про необхідність повернення Державного Акту на право постійного користування, виданого науково-виробничому об`єднанню Дніпро землею площею 4934,5 га від 09.04.1994, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, цей акт видано науково-виробничому об`єднанню Днепр та, як зазначив сам ОСОБА_6 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, він вже не є службовою особою ДП "Дослідне господарство "Дніпро" ІЗГ УААН" та повноважень представника на участь у провадженні в інтересах цього підприємства не має.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з резолютивної частини ухвали посилання суду на стягнення з ОСОБА_6 на користь держави судових витрат на залучення експертів для проведення експертиз: з питань землеустрою № 5877/78-16 від 25.01.2017 в розмірі 7414 грн. 40 коп.; комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів № 2272/3030-17 від 07.07.2017 в розмірі 9523 грн. 20 коп.; судово-почеркознавчої експертизи №29/1.1/550 від 02.08.2017 в розмірі 1237 грн. 00 коп.; судово-почеркознавчої експертизи № №29/1.1/611 від 30.08.2017 в розмірі 1237 грн.00 коп.; судово-почеркознавчої експертизи № 28/1.1/32 від 22.01.2018 в розмірі 1430 грн. 00 коп.; експертизу стану та продуктивності плодових насаджень № 112/9-389 від 22.09.2017 в розмірі 5777 грн. 00 коп.; судово-товарознавчої експертизи № 492 від 27.11.2017 в розмірі 410 грн. 00 коп.; судово-економічної експертизи № 15/11.2/54 від 09.06.2017 в розмірі 9896 грн. 00 коп.; судово-економічної експертизи № 15/11.2/140 від 30.01.2018 в розмірі 20020 грн. 00 коп.
В решті ухвалу - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4