Справа № 738/598/20
№ провадження 1-м/738/3/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№ 91)» в залі судових засідань Менського районного суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 засуджено вироком Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року до 13 років позбавлення волі. У листопаді 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області вирок суду Російської Федерації привів у відповідність із законодавством України та його було передано для подальшого відбування покарання в Україну. Заявник вказує, що Семенівський районний суд Чернігівської області не врахував деякі обставини, які зменшують строк покарання, а тому просить повторно привести вирок російського суду у відповідність із законодавством України та зменшити строк призначеного покарання з врахуванням матеріалів по кримінальному провадженню № 0000100, де він визнаний потерпілим

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив суд його задовольнити і повторно привести вирок Російської Федерації у відповідність із законодавство України. При цьому зазначив, що при винесенні вироку судом Російської Федерації його вина у вчиненні злочинів не була доведена. Окрім цього просив з урахування наданого протоколу його допиту як потерпілого у кримінальному провадженню № 0000100 зменшити розмір призначеного покарання.

Захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 підтримала та просила привести вирок у відповідність з чинним законодавством України та застосувати норми ч. 3 ст. 68 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність. При цьому зазначив, що ОСОБА_4 фактично оспорює своє винуватість у вчиненні злочинів, проте суд не має повноважень на перегляд вироків винесених судами Російської Федерації.

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_4 засуджений вироком Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04 серпня 2017 року, за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 4 ст.228.1, п. «а» ч. 4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання із застосуванням ч. 3 ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 13 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

На підставі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області вищевказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України. Згідно даної ухвали засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04 серпня 2017 року, визначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (злочин від 06 серпня 2015 року) 8 (вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна ; за ч. 3 ст. 307 КК України (збут Орлову 06 серпня 2015 року) 11 (одинадцять) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 307 КК України (збут Келиму 07 серпня 2015 року) 11 (одинадцять) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (злочин від 10 серпня 2015 року) 8 (вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (злочин від 13 серпня 2015 року) 8 (вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 17 травня 2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що в заяві засуджений ОСОБА_4 фактично оспорює вирок Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року в частині його винуватості у інкримінованих йому злочинах та ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області в частині призначеного йому покарання, що є підставою для апеляційного або касаційного оскарження, а не підставою для повторного приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

18 червня 2018 року громадянина ОСОБА_4 було допитано в якості потерпілого по кримінальному провадження № 0000100.

Проте, сам факт допиту ОСОБА_4 в якості потерпілого в кримінальному провадження № 0000100 не є підставою для повтореного приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Крім цього, у статті 537 КПК України передбачені питання, які суд має право вирішувати під час виконання вироків суду, однак у цьому переліку відсутнє питання про повторне приведення вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України, а тому суд не має права розглядати дане питання під час виконання вироку, який вже приведено у відповідність із законодавством України.

Разом з цим ст.ст. 609-610 КПК України передбачено, що приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України здійснюється лише за клопотанням Міністерства юстиції України. Будь - які виключення з даного положення відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1