ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1378/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/67/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Борщівського районного суду від 05 грудня 2019 року,-

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, зі слів обвинуваченого з початковою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік, з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь держави 785 грн. 05 коп. судових витрат та вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Згідно з вироком суду, 27 вересня 2019 року близько 18 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території господарства, належного ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою вчинення крадіжки, діючи умисно, таємно, будучи обізнаним про те, що вхідні двері літньої кухні, через які можливо проникнути у житловий будинок, зачиняються з середини на металеву защіпку, шляхом просування дерев`яної тріски через отвір між дверима та дверною рамкою, відчинив таку, після чого проник всередину житлового будинку, де з шухляди столу, який знаходився в одній з кімнат, викрав грошові кошти належні потерпілій ОСОБА_9 в сумі 20000 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання та застосувати ст.69 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт.

Вказує, що суд не в повній мірі врахував дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, не навів мотивів свого рішення про не застосування ст. 69 КК України та призначив ОСОБА_7 надто суворе покарання.

Апелянт зазначає, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні злочину визнав, попросив у матері вибачення, повернув викрадені кошти, потерпіла не має до нього претензій, просить його суворо не карати.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_8 , в судових дебатах та останньому слові ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах потерпілу ОСОБА_9 , яка апеляційну скаргу не заперечила, просить пом`якшити обвинуваченому покарання, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, працює по найму без офіційного місця роботи, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зокрема погано відноситься до старших жителів, особливо у поводженні з мамою, завдаючи їй побої з ціллю наживи, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, оскільки страждає на легку розумову відсталість, обтяжену зловживанням алкоголю, окрім того, взяв до уваги його відношення до скоєного злочину, думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого немає, просила його суворо не карати, врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, врахував, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та вірно призначив йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України, вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходив з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, особу обвинуваченого та думку потерпілої, тому колегія не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Наведені в апеляційній скарзі апелянта доводи про те, що призначене покарання не відповідає особі обвинуваченого і за своїм видом є суворим, не впливають на відповідність призначеного покарання.

Окрім того, доводи апелянта про заміну покарання, до якого застосована стаття 75 КК України, покаранням, яке належить відбувати реально, становить погіршення становища обвинуваченого та відповідно до ст. 421 КПК України може бути застосовано лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Таким чином, доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального закону, які були би підставами для зміни чи скасування вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Борщівського районного суду від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді