Справа № 307/1014/20
Провадження №1-кс/307/459/20
УХВАЛА

24 квітня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
Ст.слідчий СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 26.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст. 246 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2019 року до ч/ч Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло відношення директора ДП «Мокрянське ЛМГ» ОСОБА_5 про те, що майстром лісу Тарасівського лісництва ОСОБА_6 виявлено в урочищі "Шушманець" в с. Широкий Луг незаконну рубку 3 сироростучих дерев породи "Бук", яку скоїв гр. ОСОБА_7 . В наслідок чого завдано матеріальної шкоди на суму 36596 гривень.

Цього ж дня, 26 червня 2019 року, СВ Дубівського відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області внесено відповідні відомості про вказаний факт до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
На даний час, проведеними слідчими (розшуковими), процесуальними діями, а також вжитими розшуковими заходами, встановлено, що ОСОБА_7 будучи раніше засудженим вироком Тячівського районного суду від 13.08.2019, який набрав законної сили 13.09.2019, за вчинення 25.05.2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 24 червня 2019 року, у точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді істотної шкоди довкіллю, з корисливих мотивів, повторно, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а саме порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) та виданим уповноваженим органом, перебуваючи в лісовому масиві ур. Шушманець, на території ДП «Мокрянське ЛМГ», квартал №49, виділ №48 Тарасівського лісництва, в лісах, які відносяться до експлуатаційних лісів, самовільно, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили, зрубав 3 сироростучих дерева породи «бук», діаметрами на пнях 76 см., 40 см. та 28 см., загальною кубомасою 6,96 куб. м. Після чого, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких такий запросив для допомоги йому у заготівлі деревини, в період з 24 червня 2019 року по 25 червня 2019 року, перебуваючи в лісовому масиві ур. Шушманець, на території ДП «Мокрянське ЛМГ», квартал №49, виділ №48 Тарасівського лісництва, здійснили чистку від гілок та розкряжування 3 зрубаних хлистів дерев породи «бук» на дрова, після чого, такі завантажили на транспортний засіб марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким ОСОБА_7 , попередньо домовившись про збут незаконно зрубаної деревини, перевіз частину такої із зазначеного урочища до дворогосподарства в АДРЕСА_1 , та збув ОСОБА_11 , отримавши від останньої винагороду в розмірі 8000,00 грн., а іншу частину деревини вивіз з ур. Шушманець, кварталу №49, виділу №48 Тарасівського лісництва, ДП «Мокрянське ЛМГ», у не встановленому органом досудового розслідування напрямку та місце.
Внаслідок вказаних незаконних дій ОСОБА_7 державі, згідно висновку експерта №6681 від 05.03.2020, складеного за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, заподіяно істотну майнову шкоду на загальну суму 36 280,75 грн.
Також встановлено, що у ОСОБА_7 у власності наявний вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за останнім згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.

В клопотанні слідчий з метою збереження речового доказу просить накласти арешт на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про державну реєстрацію належить ОСОБА_7 , із забороною його відчужувати, так як такий може використовуватися для відшкодування шкоди.
Слідчий надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суддя вважає, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до відчуження вище вказаного рухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання ст. слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт у спосіб заборони відчужувати на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про державну реєстрацію належить ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1