Справа № 486/22/20
Провадження №1-кп/471/24/20
Номер рядка звіту 227
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

представників потерпілих ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Миколаївської області, громадянина України, працюючого ФГ «Агродім», голова ФГ, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2019 о 06 год. 48 хв., водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 2.9 а ПДР України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухій асфальтованій автодорозі Н-24 «Благовіщенське -Миколаїв», яка має по одній смузі руху у обидва напрямки, з боку міста Первомайськ в напрямку міста Вознесенськ, в районі 110 км вищевказаної дороги, що є в межах м. Южноукраїнськ Миколаївської області, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 та 11.3 ПДР України, тобто проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, не впевнився, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів, хоча міг та повинен був це зробити, безпідставно змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним транспортним засобом автомобілем FIAT REGATA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , в результаті чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_11 отримала тілесні тяжкі ушкодження, від яких настала смерть останньої на місці пригоди, а водій ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження з ознаками небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні злочину визнав в повному обсязі, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування, 03 січня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_12 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 469 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вислухавши позицію прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили суд про затвердження угоди про визнання винуватості, враховуючи думку потерпілих та їх представників, які під час судового розгляду не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та підтримали свої згоди надані раніше прокурору, суд дійшов наступного.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілі під час досудового слідства 03.01.2020 року звернулися до прокурора із заявами про згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі ст. 118 ч.1 п. 3 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз.

На підставі ст.. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 червня 2019 року на автомобіль MITSUBIHI АSХ, державний номер НОМЕР_3 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 , слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 січня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 червня 2019 року на автомобіль MITSUBIHI АSХ, державний номер НОМЕР_3 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз витрати в розмірі: 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійки за проведення автотехнічної експертизи; 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок за проведення автотехнічної експертизи; 2669 (дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок за проведення транспортно-трасологічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1