Справа № 676/1418/19
Провадження № 1-кп/676/71/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2018 року за №0001959 та 11 березня 2019 року за №0000293, по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.126, ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_12 7 грудня 2018 року близько 19 год. 00 хв., знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_10 , маючи намір на завдання удару, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, наблизився до ОСОБА_10 та умисно наніс два удари долонею правої руки в ліву частину обличчя останньої, а також два удари кулаком правої руки в область черевної порожнини потерпілої, чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Вищевказаними умисними діями, які виразилися в умисному завдані удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України.
Крім того, ОСОБА_12 7 грудня 2018 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи біля домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_13 , прийняв рішення про вчинення крадіжки майна із будинку вказаного господарства.

Тоді ж, ОСОБА_12 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, зайшов на територію вище зазначеного господарства та через розбите вікно ванної кімнати проник всередину будинку. Після цього пройшов до спальної кімнати, де у шафі виявив шкіряну куртку із хутром песця вартістю 6700 грн., яка належна ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_12 взяв в руки вищевказану куртку та намагався залишити приміщення будинку, проте тоді ж був помічений ОСОБА_13 , яка почувши стукіт, увійшла до спальної кімнати, та спостерігаючи за його протиправними діями, неодноразово наказувала залишити викрадені речі.

У свою чергу, ОСОБА_12 , незважаючи на те, що його дії виявлені сторонньою особою, розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, подовжував реалізовувати свій злочинний намір, та, тримаючи у своїх руках шкіряну куртку із хутром песця залишив будинок з викраденим майном.

Таким чином, ОСОБА_12 , відкрито викрав шкіряну куртку із хутром песця, що належить потерпілій ОСОБА_10 , вартістю 6 700 гривень, чим завдав останній майнову шкоду у вказаному розмірі.

Вищевказаними умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України.
Також, 11 березня 2019 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_12 , правомірні знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязню, відносин із потерпілою ОСОБА_10 , з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в ділянку носу, чим спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носу, синяка в області спинки носа з розповсюдженням на кінчик та ліве крило носа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вищевказаними умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю розкаявся у вчиненому та дав показання, із яких встановлено, що в кінці грудні 2018 року коли він перебував за місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 , під час сварки наніс їй декілька ударів долонею руки в обличчя, та ногу, проте не пам`ятає, щоб наносив удари в живіт. Також того ж дня він через вікно у ванній кімнаті заліз до будинку потерпілої ОСОБА_10 , де в спальній кімнаті забрав її шкіряну куртку із хутром песця, проте був виявлений матір`ю потерпілої, яка просила залишити куртку. Він не послухався та із курткою вийшов із будинку. Куртку викрав, оскільки зазначеними діями хотів нашкодити потерпілій, із якою був у сварці та мав намір із нею помиритися. Також у березні 2019 року коли він спільно із ОСОБА_10 перебував у будинку останньої, під час сварки, яка виникла на ґрунті того, що потерпіла не хотіла йти до нього додому, вдарив кулаком руки в обличчя ОСОБА_10 , а саме в область носу. Після цього за руку вивів її на вулицю і вони пішли в напрямку його будинку, проте ОСОБА_10 звернулася до перехожих людей із проханням про допомогу і він відпустив її, а сам пішов додому.

Незважаючи на повне визнання свої вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Зокрема, допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_10 дала показання про те, що певний час вона співмешкала із ОСОБА_12 , але в кінці 2018 року вони припинили проживати разом. 7 грудня 2018 року до неї додому прийшов ОСОБА_12 , який поводив себе агресивно, виражався відносно неї нецензурною лайкою та погрожував, наполягав на відновленню відносин. Проте вона відмовлялася. Після цього ОСОБА_12 наніс їй декілька ударів долонями в обличчя та кулаками у живіт. Від цього вона відчула біль, але не отримала тілесних ушкоджень. Після цього вона викликала поліції. Того ж дня, коли вона перебувала в поліції, ОСОБА_12 заліз через вікно до неї додому та викрав її шкіряну куртку із хутром песця, яку вона придбавала особисто. На її прохання ОСОБА_12 відмовився повертати куртку, вимагав поновити стосунки, у зв`язку з чим вона знову звернулася до поліції. В березні 2019 року коли ОСОБА_12 перебував у неї в будинку, почав вимагати, щоб вона пішла із ним додому, проте вона відмовилася, між ними виникла сварка. Тоді ж, ОСОБА_12 розлютився і вдарив її кулаком в обличчя (ніс). Вона відчула сильну біль, з носа почала йти кров. Оскільки вона побоювалася ОСОБА_12 , пішла із ним. На вулиці вони зустріли двох чоловіків, в яких вона попросила допомоги, тому ОСОБА_12 її відпустив, а незнайомий чоловік викликали швидку допомогу.

Із показань свідка ОСОБА_13 судом встановлено, що коли вона перебувала в дома, почула звук розбитого скла вікна. Побачила, що ОСОБА_12 через вікно у ванній кімнаті заліз до будинку та зайшов до доньки в кімнату. Взявши із шафи шубу із хутром песця, ОСОБА_12 пішов до виходу. На її прохання залишити шубу ОСОБА_12 не відреагував, та покинув приміщення будинку. Шубу донька придбала за власні кошти. Крім того, свідок зазначила, що донька декілька разів скаржилася на те, що ОСОБА_12 її бив в обличчя, але обставин події вона не бачила.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердили ту обставину, що вони як працівники швидкої допомоги надавали допомогу ОСОБА_10 у зв`язку з переломом носа. Дівчину відвезли до міського травмпункту. Остання також повідомляла їм, що травму отримала під час сварки із хлопцем, який її вдарив.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив в судовому засіданні, що як лікар травматолог надавав ОСОБА_10 у травмпункті первину медичну допомогу. Обставин події детально не запам`ятав.

Крім того, винуватість ОСОБА_12 підтверджується іншими доказами.

Зокрема, із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 грудня 2018 року встановлено, що того ж дня о 00 год. 20 хв. ОСОБА_10 звернулася до поліції із заявою про те, що того дня ОСОБА_12 спричинив їй тілесні ушкодження (т.2, а.м.к.п.9).

Відомості із заяви потерпілої ОСОБА_10 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 грудня 2018 року за №0001959 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (т.2, а.м.к.п.1).

За даними висновку №601 від 17 грудня 2018 року судово-медичної експертизи будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не виявлено (т.2, а.м.к.п.13).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 грудня 2018 року встановлено, що того ж дня о 13 год. 51 хв. ОСОБА_10 звернулася до поліції із заявою про те, що у період з 20 до 21 год. 7 грудня 2018 року ОСОБА_12 із будинку викрав її шубу із хутра песця, заподіявши шкоду в розмірі 6700 грн. (т.2, а.м.к.п.55).

Відомості із заяви потерпілої ОСОБА_10 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року за №0001978 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (т.2, а.м.к.п.48)

Постановою процесуального прокурора матеріали кримінального провадження №0001959 об`єднані з матеріалами кримінального провадження №0001978 (т.2, а.м.к.п.45,46).

Згідно із заявою ОСОБА_12 від 13 грудня 2018 року (т.2, а.м.к.п.71), протоколу добровільної видачі та огляду речових доказів від 13 грудня 2018 року (т.2, а.м.к.п.72), ОСОБА_12 добровільно видав шубу (шкіряну куртку) із хутром песця, яку поміщено до сейф-пакету №4357861.

За даними протоколу огляду місця події від 15 грудня 2018 року, а також фототаблиць до нього, встановлено, що місцем події є будинок АДРЕСА_2 (т.2, а.м.к.п.84-85,86-88).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11 січня 2019 року, відеозапису проведення зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.142-143, 144), потерпіла ОСОБА_10 розповіла та показала, яким саме чином ОСОБА_12 спричинив їй тілесні ушкодження.

Згідно із протоколом пред`явлення для впізнання від 26 січня 2019 року та фототаблиць до нього, потерпіла ОСОБА_10 за розміром, кольором та формою пошиття впізнала куртку із хутром песця, яку було викрадено ОСОБА_12 (т.2, а.м.к.п.162-163).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 09 лютого 2019 року, відеозапису проведення зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.167-168,169), свідок ОСОБА_13 на місці події розповіла та показала, яким саме чином ОСОБА_12 заволодів курткою її доньки.

Згідно із висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №84 від 18 лютого 2019 року (т.2, а.м.к.п.154-156), ОСОБА_12 виявляє та виявляв на час вчинення інкримінованого йому діянь легку розумову відсталість з незначними поведінковими розладами, в будь-якому іншому хворобливому стані психіки не знаходився, проте він міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 за своїм психічним станом не представляє суспільної небезпеки для самого себе та інших осіб, застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналогічні висновки містяться і у висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №182 від 27 березня 2019 року (т.3, а.м.к.п.74-76), яка призначалася в межах кримінального провадження №0000293.

Поряд з цим, судом визнаються як недопустимі докази дані довідки про вартість бувшої у використанні куртки із хутром песця, яка видана підприємцем ОСОБА_17 (т.2, а.м.к.п.85,86), оскільки у матеріалах провадження відсутні будь-які дані про те, що останній здійснює торгівлю вказаними речами, а також довідка не конкретна за змістом, із неї неможливо встановити критерії оцінки майна.

Проте, судом беруться до уваги показання потерпілої ОСОБА_10 про вартість куртки, яка нею не оспорювалася, як і не оспорювалася вартість майна обвинуваченим, у зв`язку з чим судом відповідно до ст.337 КПК України в межах обвинувачення визнається, що ОСОБА_12 було відкрито викрадено майно ОСОБА_10 саме тією вартістю, яка зазначена у обвинувальному акті.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 березня 2019 року встановлено, що того ж дня о 19 год. 56 хв. ОСОБА_10 звернулася до поліції із заявою про те, що ОСОБА_12 спричинив їй тілесні ушкодження (т.3, а.м.к.п.9).

Відомості із заяви потерпілої ОСОБА_10 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2019 року за №0000293 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (т.3, а.м.к.п.1).

За даними висновку №95 від 14 березня 2019 року судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, синяка в області спинки носа з розповсюдженням на кінчик та ліве крило носа, які могли утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, можливо за умов і в термін, вказаних в обставинах справи, в день звернення до травмпункту Кам`янець-Подільської міської лікарні №1, тобто 11 березня 2019 року, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (згідно із п.2.3.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року) (т.3, а.м.к.п.13-14).

Згідно із даних Журналу реєстрації амбулаторних хворих Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 ОСОБА_10 зверталася до травмпункту 11 березня 2019 року, виставлено діагноз - закритий перелом носу (т.3, а.м.к.п.19-20).

За даними форми №110/о Кам`янець-Подільської станції екстреної медичної допомоги ОСОБА_10 здійснювала виклик швидкої допомоги на АДРЕСА_3 , на місце події виїжджала бригада швидкої допомоги у складі: лікаря ОСОБА_14 , фельдшера ОСОБА_15 , водія ОСОБА_18 . Попередній діагноз ЗЧМТ, Закритий перелом кісток носа. Заявник повідомила, що ушкодження отримала внаслідок удару кулаком, який наніс знайомий (т.3, а.м.к.п.24).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 березня 2019 року, відеозапису проведення зазначеної слідчої дії (т.3, а.м.к.п.37-39), потерпіла ОСОБА_10 розповіла та показала, яким саме чином ОСОБА_12 спричинив їй тілесні ушкодження.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_12 винуватий у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.126, ч.3 ст. 186 КК України, за що підлягає покаранню. Судом умисні дії ОСОБА_12 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України; які виразилися в умисному завдані удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень - ч.1 ст.126 КК України; які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням у житло - ч.3 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_12 вчинив злочини невеликої тяжкості (ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України) та тяжкий злочин (ч.3 ст.186 КК України).

Крім того, ОСОБА_12 раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання, судом визнається вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_12 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, а також позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України, а за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність сукупності обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також враховуючи ту обставину, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено. Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід скасувати, оскільки на даний час відпала потреба у його застосуванні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи викладене, керуючись 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.126, ч. 3 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає одну тисячу сімсот гривень;

- за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає вісімсот п`ятдесят гривень;

- за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік і шість місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_12 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ч. 2 ст.197, ч.2 ст.509 КПК України в строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_12 в медичному закладі при проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи з 29 січня 2019 року по 19 лютого 2019 року включно з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований щодо ОСОБА_12 ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2019 року, скасувати.

Речові докази: шкіряну куртку із хутром песця після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_10 (т.2, а.м.к.п.164).

Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001959 та №0000293, DVD та СD-диски із відеозаписами проведення слідчих дій (т.2, а.м.к.п.139, 141, 144, 169; т.3, а.м.к.п.39), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1