Провадження № 1-кп/734/88/20 Справа № 734/476/20
У х в а л а

іменем України

13 травня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Козелець клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000639 від 01.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

у присутності потерпілого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
24 лютого 2020 року прокурор Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з даним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що у провадженні СВ Козелецького ВН Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000639 від 01.09.2017 за заявою ОСОБА_4 про те, що в 2012 році за допомогою підробки документів ОСОБА_5 заволоділа спадковим майном за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування день, місяць та час у 2012 році невстановлена особа підробила підпис ОСОБА_4 у позовній заяві до Козелецького районного суду Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом від 14.06.2012 та у заяві до Козелецького районного суду Чернігівської області від імені ОСОБА_4 про розгляд справи без його участі у цивільній справі № 2508/5073/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_4 до Стависької сільської ради про визнання права власності на спадщину за законом.

Допитаний потерпілий ОСОБА_4 дав наступні показання. В АДРЕСА_1 проживала його мати ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. За життя вона склала заповіт, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_7 . Після її смерті спадщину ОСОБА_8 не прийняв, оскільки про вищевказаний заповіт не знав. У кінці 2016 року ОСОБА_8 дізнався, що частина майна ОСОБА_6 , а саме половина будинку за адресою: АДРЕСА_1 , успадкована дружиною покійного брата ОСОБА_9 ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду, в якій оскаржував рішення Козелецького районного суду від 11.07.2012 про порядок успадкування майна ОСОБА_6 , однак апеляційну скаргу було відхилено та рішення Козелецького районного суду від 11.07.2012 залишено без змін. У вищевказаному рішенні Козелецького районного суду від 11.07.2012 зазначено, що ОСОБА_8 не з`явився у судове засідання, оскільки подав заяву про розгляд справи у його відсутність, хоча такої заяви ОСОБА_8 не подавав та про розгляд справи не знав. ОСОБА_8 , вважає, що вищевказану заяву подала дружина його брата ОСОБА_5 від його імені та підробила підпис на даній заяві.

Допитано свідка ОСОБА_5 , яка дала наступні показання. В 2012 році її чоловік ОСОБА_10 разом з братом ОСОБА_11 звернулись до суду про визнання права власності, тоді суд вирішив, щоб визнати за її чоловіком ОСОБА_12 та його братом ОСОБА_11 право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Ще за життя ОСОБА_13 , ОСОБА_14 забрав з зати всі документи на будинок. Через сильну хворобу ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_8 почав у сільській раді збирати документи, що за документи їй не відомо. Судові засідання почались після смерті ОСОБА_13 в березні 2017, а саме з приводу анулювання рішення суду № 2508/5073/2012 щодо визнання права власності, ОСОБА_14 хотів визнати себе єдиним спадкоємцем на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Почав звинувачувати її, що вона підробила якісь підписи, написала від його імені заяву, але це брехня, вона взагалі в суд нічого не писала. Коли ОСОБА_5 з донькою та сином прийшли до Державного нотаріуса з питання успадкування, ОСОБА_5 написала відмову від успадкування 1/2 частини житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , син також написав відмову, та право власності на 1/2 частину будинку перейшло по закону до доньки ОСОБА_15 . Ніколи ніяких заяв від імені ОСОБА_14 , ОСОБА_5 не писала, підписи не підроблювала.

Допитано свідка ОСОБА_15 , яка дала показання, що 11.07.2012 покійний батько ОСОБА_4 разом зі своїм братом ОСОБА_4 за спадщиною визнали право власності у рівних частинах (за кожним по 1/2 частині) на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 через хворобу. Судові засідання почались після смерті ОСОБА_9 в березні 2017, а саме з приводу анулювання рішення суду № 2508/5073/2012 щодо визнання права власності, ОСОБА_14 хотів визнати себе єдиним спадкоємцем на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Почав звинувачувати ОСОБА_5 , що вона підробила якісь підписи, написала від імені Василя заяву, але це брехня, ні ОСОБА_16 , ні ОСОБА_5 в суд ніяких заяв не писали. В листопаді 2018 року ОСОБА_15 подала заяву в суд про виправлення описки в резолютивній частині другому абзаці, а саме з «за кожним по S частці» на «за кожним 1/2 частці». В зв`язку з тим, що у нотаріуса ОСОБА_5 та рідний брат написали відмову від успадкування., 26.11.2018 ОСОБА_15 як законний спадкоємець успадкувала 1/2 частину житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а 1/2 частина залишилась за ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду від 17.07.2019 надано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріалів цивільної справи № 2508/5073/2012 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_4 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом. Також у Козелецькому районному суді 01.08.2019 вилучено матеріали вищевказаної цивільної справи.

Згідно з протоколом огляду предмету від 05.08.2019 слідчим оглянуто вилучені матеріали цивільної справи № 2508/5073/2012, у тому числі документи на які вказує потерпілий ОСОБА_4 , що вони підроблені позовну заяву від ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на а.с. 2 та заяву від ОСОБА_4 та ОСОБА_4 про розгляд справи без їх участі на а.с. 23 та виготовлені їх копії.

За висновком експерта № 4578-4580/19-24 від 24.12.2019 за результатами проведеної почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_4 в наданих на експертизу позовній заяві про визнання права власності на спадщину за законом від 14.06.2012 від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , заяві від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_4 про розгляд справи без їх участі виконані не ОСОБА_4 та не ОСОБА_5 , а іншою особою.

У діях невстановленої особи вбачаються ознаки підроблення офіційного документа, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування, слідчим шляхом та проведеними оперативними заходами, встановити винну особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не вдалось.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України за скоєний злочин передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

У даному кримінальному провадженні будь - кому про підозру не повідомлено та досудове розслідування у ньому жодного разу не зупинялось. Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчились. З огляду на це прокурор, посилаючись на відповідні норми процесуального законодавства, просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 (три) роки.

Оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК, за ст. 12 КК відноситься до злочинів невеликої тяжкості, то враховуючи, що з дня вчинення такого злочину минуло більше ніж три роки, строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

Зважаючи на те, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому провадженні закінчився, а особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено, суд доходить висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 284, 369, 372 КПК, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000639 від 01.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000639 від 01.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України закрити у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1