У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001896 від 24.05.2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

обвинувачений : ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_5

потерпілий: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Захисник просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.

Апелянт вважає вирок суду незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням норм КК, КПК України та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Не згоден з висновком суду щодо можливості виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Вказує про те, що обвинувачений визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та має на утриманні батьків-інвалідів, які потребують постійного догляду та допомоги.

Стверджує, що обвинувачений від суду та слідства не ухилявся, протиправних дій не вчиняв та обставини які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 будучи судимим за скоєння корисливого злочину, 10.05.2019 р. в період часу з 08.00 по 08.10 більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено знаходячись на зупинці громадського транспорту «Шпиталь» в районі «Намив» біля буд.2 по вул.Озерній в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів, скориставшись не помітністю його дій для інших осіб, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з прилавку кіоску «Кафе ГО» викрав телефон «Samsung J1»чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 , заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 600 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Покарання обвинуваченому призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 65, 66 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочину середнього ступеню тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: «РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдром контрольованої залежності», обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння в розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності.

Так, останній раз ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2015 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 05.03.2019 року ОСОБА_6 звільнений по відбуттю покарання.

Однак, на шлях виправлення обвинувачений не став і знову вчинив через короткий проміжок часу (два місяці) корисливий злочин.

Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркотичному диспансері з 2004р., з діагнозом: «РПП внаслідок вживання опіоїдів. Синдром контрольованої залежності».

Також, матеріали провадження свідчать про те, що обвинувачений не працює, не має міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від вчинення в подальшому злочинів.

В зв`язку з викладеним, апеляційний суд, вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим, а отже відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 75 КК України.

Посилання захисника на те, що обвинувачений має батьків, які є інвалідами та потребують піклування та допомоги обвинуваченого, а також те, що ізоляція від суспільства нанесе шкоди не тільки йому, а і його батькам, є необґрунтованими.

Так, як вбачається з вищевикладеного ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення злочинів. Отже, наявність хворих батьків не втримало його від вчинення нового злочину.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просив апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2019р. відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: