Провадження №: 1-кс/755/3044/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 29.07.2016 року про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Власника майна ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 29.07.2016 року.
У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися, власник майна просив клопотання задовольнити у його відсутність, слідчий не заперечувала проти задоволення клопотання та надала копію постанови про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року за клопотанням слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 29.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, було накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «Toyota» моделі «Prado», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 , ключів від нього, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів.
30.12.2019 року постановою СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 29.07.2016 року, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв?язку з відсутністю у ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 29.07.2016 року про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року, а саме: з транспортного засобу автомобіля марки «Toyota» моделі «Prado», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 , ключів від нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: