Справа № 746/128/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000051 від 19.03.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувального акта та вищевказаної угоди ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за обставинами, вказаними нижче.

18.03.2020 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку на території господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс чотири удари руками, стиснутими в кулак, по голові ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця правової половини обличчя, садна правової вушної раковини та двох забійних ран правої половини шиї.

Згідно висновку експерта №80 від 24.03.2020 року ОСОБА_5 було спричинено наступні тілесні ушкодження: синець правої половини обличчя, садно правої вушної раковини та дві забійні рани правої половини шиї. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран правої половини шиї, як у своїй сукупності так і кожна окремо відповідно до п.п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3 та 4.6 «Правил судового медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді синця правої половини обличчя, садна правої вушної раковини, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відповідно до п.п.2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судового медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час досудового слідства, між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_6 , з другого боку, який визнав свою вину, щиро розкаявся, 31 березня 2020 року було укладено угоду про примирення. За умовами угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, надані прокурором, угоду про примирення, заслухавши прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченого, які просили суд затвердити угоду про примирення, як таку, що відповідає вимогам КПК України та КК України, та винести вирок на підставі даної угоди, суд дійшов до висновку, що угода про примирення, яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невелекої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано у потерпілого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Cудом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того, судом береться до уваги, те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 471, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2020 року, укладену в смт. Срібне Чернігівської області між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .

На підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним: ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді 150 годин громадських робіт.

Речові докази: металевий черпак, що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в чернігівській області- знищити, велосипед марки «Ардіс» з закритою рамою синього кольору, що переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити у користуванні володільця ОСОБА_7 .

Підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Срібнянського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: