Справа № 202/1853/20
Провадження № 1-кс/202/2915/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

13 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, якеподане у кримінальному провадженні № 0000313 від 26.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який був вилучений під час обшуку 26.03.2020 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000313 від 26 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме за фактом незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, до яких, зокрема, причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.03.2020 року був проведений обшук в автомобілі марки «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 та який належить на праві власності ОСОБА_6 .

Під час обшуку зазначений автомобіль був вилучений.

З метою збереження речових доказів та запобігання можливої втрати речей, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме автомобіля «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , який відповідно до ст. ст. 98, 167 КПК України може зберігати на собі сліди вчинення правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник власник майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 та володілець майна ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вважали, що законні підстави для арешту майна відсутні.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000313 від 26 березня 2020 року, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

26 березня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук в автомобілі «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під час якого зазначений автомобіль був вилучений.

З клопотання прокурора вбачається, що вилучений автомобіль «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 .

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, відповідно до частини третьою статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В своєму клопотанні прокурор ставить питання про накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів.

Однак необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб прокурором не доведена.
Як вбачається з долучених до клопотання витягу з ЄРДР та повідомлення про підозру ОСОБА_5 , досудове розслідування здійснюється та останній підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, яка була вилучена в нього під час проведення обшуку в житлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Тобто у перевезенні чи зберіганні наркотичних засобів чи психотропних речовин в автомобілі, на який прокурор просить накласти арешт, ОСОБА_5 не підозрюється.
Безпосередньо за фактом вилучення в автомобілі «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 наркотичних засобів чи психотропних речовин відомості до ЄРДР не вносилися.
Об`єктивні підстави вважати, що вказаний автомобіль використовувався для перевезення чи зберігання психотропних речовин, наркотичних засобів або зберіг на собі сліди злочину чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відсутні.
Слідчий суддя враховує, що вилучений автомобіль, на який прокурор просить накласти арешт, не є речовим доказом у кримінальному провадженні, в рамках якого подано клопотання, а тому зазначене майно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Відповідна постанова про визнання вилученого автомобіля «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 речовим доказом у матеріалах клопотання відсутня.

Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права власника та володільця цього майна як накладення арешту.
Будь-які інші підстави для арешту цього майна у клопотанні прокурора не наведені.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна - автомобіля «Skoda Octavia» державний знак НОМЕР_1 необхідно відмовити, у зв`язку з чим відповідно до приписів ч. 1 ст. 169, ч. 3 ст. 173 КПК України тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст. 169, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_3 відмовити.
Автомобіль «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_3 повернути власнику чи законному володільцю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 10-00 годині 17 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1