Справа 303/1736/20
№ 1-кп/303/391/20
В И Р О К

18 червня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0000232 внесене до ЄРДР 23.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні та вихованні п`ятьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого, востаннє 29.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.1 ст.187, 75,76 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
в с т а н о в и в:

Обвинувачений, ОСОБА_3 , 22 лютого 2020 року, близько 20:00 годин знаходячись біля воріт дворогосподарста АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_6 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, взяв до рук невстановлений предмет рубаючої дії (яким може бути обух сокири) та наніс один удар в тім`яну ділянку голови потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого, спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які згідно Висновку судово-медичної експертизи № 90/2020 від 03.03.2020 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 день.
За таких обставин, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав та показав, що він проживає разом з цивільною дружиною та п`ятьмя дітьми в будинку АДРЕСА_1 . 22 лютого 2020 року, він був дома разом із сім`єю, після обіду до них прийшла ОСОБА_7 цивільна дружина потерпілого ОСОБА_8 та почала сваритися з ними з приводу того, що її чоловік десь напився. Він не мав бажання вислуховувати її сварки та дав їй ляпаса по обличчі після чого, вона пішла. Близько 20:00 години того ж дня, він був у хаті, почувши на подвір`ї сварку, вийшов у двір будинку та побачив, що до нього удвір прийшов ОСОБА_9 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 .. Вони кричали, були агрессивно налаштовані. ОСОБА_9 замахуватися на нього кулаками та словесно погрожувати його сім`ї. Злякавшись за свою сім`ю та з метою її захистити, підійшов до ОСОБА_11 , який стояв на воротах до його двору та штовхнув його у груди, щоб той «забирався» геть. Від поштовху ОСОБА_9 впав на землю. Падаючи вдарився головою об виступ біля його воріт. Побачивши, що ОСОБА_9 не рухається, його дружина намагалася йому допомогти, а син приніс води щоб привести ОСОБА_8 до тями. Через кілька хвилин ОСОБА_9 прийшов до тями, підвівся і знову накинувся на нього з кулаками. У цей час прибула поліція та швидка, хто їх викликав він не знає. Потім його забрала поліція, а ОСОБА_8 швидка. При цьому, обвинувачений заперечував, що він вдарив ОСОБА_8 якимось предметом та що взагалі у нього в господарстві є сокира.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 22 лютого 2020 року, близько 20:00 годин він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 прийшов до воріт дворогосподарста АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , щоб з`ясувати чому він вдарив ОСОБА_12 .. ОСОБА_3 , будучи напідпитку, вийшов до них та біля воріт, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між ним та обвинуваченим зав`язалася суперечка, в ході якої, ОСОБА_3 пішов у глиб двору, взяв до рук сокиру та обухом сокири наніс йому один удар в тім`яну ділянку голови, внаслідок чого, він втратив свідомість, а коли прийшов до тями та зрозумів, що ОСОБА_13 спричинив йому тілесне ушкодження.
Свідок ОСОБА_12 показала, що є співмешканкою потерпілого ОСОБА_6 та свахою обвинуваченого ОСОБА_3 . Того дня, 22 лютого 2020 року вона зайшла до ОСОБА_13 запитати чи заходив до нього її співмешканець ОСОБА_9 , однак ОСОБА_13 був п`яним та вдарив її по лицю рукою. Вона пішла додому та поскаржилася ОСОБА_14 , після чого, вони разом пішли до ОСОБА_13 щоб з`ясувати стосунки. Прийшли до воріт дворогосподарства, де проживає ОСОБА_13 він вийшов до них на ворота і між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 почалася суперечка та лайка. Під час суперечки, ОСОБА_13 пішов у глиб двору, взяв до рук сокиру та обухом сокири наніс ОСОБА_14 один удар в тім`яну ділянку голови, внаслідок чого, той втратив свідомість. Вона дуже злякалася та почала викликати швидку і поліцію. Свідком цієї події була її донька, яка є невісткою обвинуваченого ОСОБА_13 та проживає у будинку навпроти. Потім вона почала приводити до тями ОСОБА_8 , швидка і поліція прибули одночасно. ОСОБА_13 весь цей час перебував на подвір`ї свого будинку і не тікав, а вона з потерпілим знаходилися на вулиці, біля воріт будинку.
Свідок ОСОБА_16 показала, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_17 та сусідкою потерпілого ОСОБА_11 .. Того дня, співмешканка потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_12 прийшла до них додому та влаштувала скандал з приводу того, чого її чоловік вдома п`яний. Її співмешканець обвинувачений ОСОБА_13 не мав наміру вислуховувати претензії ОСОБА_18 та вдарив її по обличчі і та пішла. А близько 22:00 год того дня 22.02.2020 року, коли вони вже вкладували спати своїх п`ятьох дітей, до них у двір прийшов потерпілий ОСОБА_9 із співмешканкою ОСОБА_19 , щоб з`ясувати стосунки чому ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_20 .. Вона покликала чоловіка, бо він був у будинку. Той вийшов та просив непроханих гостей піти геть, однак ОСОБА_9 зупинився біля воріт та не йшов геть. Тоді ОСОБА_13 кулаком вдарив його у груди і той впав перед воротами та падаючи вдарився об виступ біля калітки. Крові не було, але він не ворушився. Тоді їх син приніс води, щоб привести ОСОБА_8 до тями. Після чого, ОСОБА_9 встав і знову назагався вчинити бійку з ОСОБА_21 .. Вони зціпилися, а ОСОБА_7 їх розбороняла. Потім приїхала поліціі та швидка майже одночасно. Поліція забрала ОСОБА_22 , а швидка ОСОБА_11 . На місці події були тільки вони четверо та четверо поліцейських, більше нікого не було. Пізно ввечері, близько 24:00 год. Приїхав на таксі з поліції її чоловік ОСОБА_13 , а потерпілий ОСОБА_9 з перев`язаною головою прийшов пішки. Вона бачила, як вони майже одночасно повернулися додому.
Свідок ОСОБА_23 , показав, що він працює поліцейським і у той вечір був на патрулюванні у складі наряду поліції. На планшет поступив викли про вбивство біля будинку АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виклику, він побачив натовп мешканців вулиці, які кричали, що ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_8 сокирою по голові. Пройшовши крізь натовп агрессивно налаштований людей, побачив потерпілого ОСОБА_24 який знаходився білябудинку, що навпроти через вулицю від місця події. Потерпілий був весь у крові з січеною раною на голові. Пройшовши на місце події він викликав швидку та почав опитувати обвинуваченого щодо обставин події, який сказав, що не бив потерпілого, чим викликав ще більше обурення натовпу односельців, які зібралися на місці події. Його напарник відібрав пояснення у потерпілого. Вони оглянули місце події і жодних виступів чи знаряд злочину не знайшли, були тільки сліди крові на асфальті поряд з мостком будинку, де мешкає ОСОБА_21 . Він добре знає особу обвинуваченого ОСОБА_13 , бо за останні півтори роки служби у поліції, близько 15-20 разів приїздив у складі групи на виклики його дружини та сусідів щодо насильстсва з його боку.
Свідок ОСОБА_25 , показав, що він працює поліцейським і у той вечір був на патрулюванні у складі наряду поліції. На планшет поступив викли про вбивство біля будинку АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виклику, він побачив натовп мешканців вулиці, які кричали, що ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_8 сокирою по голові. Пройшовши крізь натовп агрессивно налаштований людей, побачив потерпілого ОСОБА_24 який лежав на землі біля будинку, що навпроти через вулицю від місця події. Потерпілий був весь у крові з січеною раною на голові. Він відібрав пояснення у потерпілого, який повідомив, що ОСОБА_13 наніс йому удар обухом сокири по голові. Вони з колегою оглянули місце події і жодних виступів чи знаряд злочину не знайшли, біля ворітбудинку в якому мешкає ОСОБА_13 та поблизу них не знайшли. Він добре знає особу обвинуваченого ОСОБА_13 , бо за останні півтори роки служби у поліції, близько 10-15 разів приїздив у складі групи на виклики його дружини та сусідів щодо насильстсва з його боку.
Незважаючи на невизнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), вина ОСОБА_13 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (ч.2 ст.125 КК України), потерпілого ОСОБА_8 , підтверджується наступними доказами.
Висновком експерта № 90/2020 від 03.03.2020 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани тім`яної ділянки голови по центру, які можливо виникли внаслідок дії рубаючих предметів по механізму удару, якими можуть бути сокира, та не є характерними для падіння з висоти власного зросту. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 22.02.2020 року та відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 день.
Таким чином, твердження обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що потерпілий від його поштовху в груди впав та ударився головою об виступ біля його воріт, та про те, що він не застосовув сокиру, як знаряддя нанесення потерпілому ОСОБА_14 тілесного ушкодження в тім`яну ділянку голови, суперечить висновку експерта, оскільки тілесне ушкодження можливо виникли внаслідок дії рубаючих предметів по механізму удару, якими можуть бути сокира, та не є характерними для падіння з висоти власного зросту.
Показами самого обвинуваченого, потерпілого та свідків, підтверджується, що подія правопорушення мала місце 22 лютого 2020 року, близько 20:00 годин біля воріт дворогосподарста АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд критично оцінює покази свідків співмешканок потерпілого та обвинуваченого, оскільки, кожна з жінок захищає свого чоловіка, а тому дані ними покази в деякій мірі неузгоджуються з матеріалами справи та доказами у справі.
Твердження обвинуваченого, що він захищаючись та свою сім`ю від нападів та погроз потерпілого штовхнув його і той впав, ударившись головою об виступ біля воріт, не знаходять свого підтвердження жодними доказами, оскільки ні в обвинуваченого, а ні у члені його сім`ї присутніх на місці події, не виявлено жодних тілесних ушкоджень, як і не встановлено обставин, які б заважали обвинуваченому та членам його сім`ї покинути місце події, зайти у будинок, втекти чи викликавши поліцію.
Твердження обвинуваченого, що він не застосовував сокиру ні будь який інший предмет, як знаряддя злочину для нанесення тілесного ушкодження потерпілому та те, що знаряддя злочину не знайдено на місці події, не спростовує висновку експерта про те, що тілесне ушкодження потерпілого, виникли внаслідок "дії рубаючих предметів" по механізму удару.
Таким чином, знаряддям злочину міг бути інший предмет «рубаючої дії», яким скористався обвинувачений ОСОБА_13 для спричинення удару по тім`яній ділянці голови потерпілого.
Тому, заперечення обвинуваченого щодо спричинення потерпілому тілесного ушкодження «дією рубаючих предметів», суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення покарання, яке йому реально загрожує з врахуванням того, що він будучи звільненим з випробувальним терміном 2 роки 6 місяців від відбування реального покарання 4 роки позбавлення волі, яке йому визначено Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2018 року за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а вина його доведена повністю, хоч ним і не визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий, будучи звільненим з випробувальним терміном 2 роки 6 місяців від відбування реального покарання 4 роки позбавлення волі, яке йому визначено Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2018 року за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, під час іспитового строку, вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин) проти життя та здоров`я особи, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, має на утриманні та вихованні 5-х неповнолітніх дітей, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, відповідно досудової доповіді ризик вчинення повторно кримінального правопорушення «середній», ризик небезпеки для суспільства має «високий».
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлені.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_3 реальне покарання у виді арешту в межах санкцій ч.2 ст.125 КК України за правилами, передбаченими статтею 71 цього Кодексу, шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2018 року. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у справі потерпілим не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який застосовано до ОСОБА_3 з 11.03.2020 р. до 04.05.2020 року, на момент ухвалення вироку закінчився. Питання про продовження строку дії запобіжного заходу стороною обвинувачення не піднімалося.

Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2018 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 місяці.
Початок строку відбуття призначеного цим вироком покарання ОСОБА_3 , обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1