Справа № 953/4596/20
н/п 1-кс/953/2497/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
19.03.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 18.03.2020 за адресою м. Харків, вул. Барабашова, 32 А, а саме на: мобільний телефон ТМ «HUAWEI» P30 lite, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, з пошкодженням у вигляді невеликої тріщини на захисному склі екрану, на задній стороні мається захисна плівка з написами торгової фірми; мобільний телефон ТМ «Meizu M3 S» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , золотистого кольору, з незначними потертостями задньою кришки, в чохлі з малюнком у вигляді тигра; картку для виплат банку «Приватбанк» НОМЕР_5 .
18.03.2020 до Київського ВП надійшло повідомлення про те, що 18.03.2020 приблизно о 15:20 за адресою: м. Харків, пров. Чернівецький, 8 було виявлено чоловіка, який представився як ОСОБА_4 уродженця Одеської області у якого було виявлено та вилучено 106 згортків з порошкоподібною речовиною схожу на наркотичну, яку останній зберігав з метою подальшого збуту, крім того 18.03.2020 ОСОБА_4 добровільно вказав на місця-схованки де він з корисливих мотивів збув наркотичні засоби, шляхом розкладання закладок
Під час проведення огляду місця події 18.03.2020 в період часу з 16:35-17:20 за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 32 А, слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ «HUAWEI» P30 lite, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, з пошкодженням у вигляді невеликої тріщини на захисному склі екрану, на задній стороні мається захисна плівка з написами торгової фірми; мобільний телефон ТМ «Meizu M3 S» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , золотистого кольору, з незначними потертостями задньою кришки, в чохлі з малюнком у вигляді тигра; картку для виплат банку «Приватбанк» НОМЕР_5 .
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна - ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час проведення огляду місця події 18.03.2020 в період часу з 16:35-17:20 за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 32 А, слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ «HUAWEI» P30 lite, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, з пошкодженням у вигляді невеликої тріщини на захисному склі екрану, на задній стороні мається захисна плівка з написами торгової фірми; мобільний телефон ТМ «Meizu M3 S» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , золотистого кольору, з незначними потертостями задньою кришки, в чохлі з малюнком у вигляді тигра; картку для виплат банку «Приватбанк» НОМЕР_5 .
20.03.2020 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 307 КК України, а тому з метою з метою збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на майно, а саме на мобільні телефони.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Щодо накладення арешту на картку для виплат банку «Приватбанк» НОМЕР_5 , то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, так як прокурором не доведено, що зазначене майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє частково клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити частково клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 18.03.2020 за адресою м. Харків, вул. Барабашова, 32 А, а саме на: мобільний телефон ТМ «HUAWEI» P30 lite, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, з пошкодженням у вигляді невеликої тріщини на захисному склі екрану, на задній стороні мається захисна плівка з написами торгової фірми; мобільний телефон ТМ «Meizu M3 S» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , золотистого кольору, з незначними потертостями задньою кришки, в чохлі з малюнком у вигляді тигра.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1