Справа №487/2291/20
Провадження №1-кс/487/2723/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000203,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000203.

В обгрунутування скарги зазначила, що слідчий в оскаржуваній постанові зазначає про один епізод, а саме: про вчинення грабежу відносно ОСОБА_6 . Проте слідчий повністю проігнорував другий епізод крадіжки банки кави у потерпілої ОСОБА_7 , у якому і змусили зізнатися ОСОБА_4 . Лише зізнання ОСОБА_4 дало можливість досудовому слідству пов`язати крадіжку кави з ОСОБА_4 , інших доказів у справі немає. Потерпіла ОСОБА_7 не бачила, хто вкрав каву, а обвинуваченого впізнала лише тому, що бачила його в приміщенні автовокзалу в м. Новомиргород. Свідок ОСОБА_8 обвинуваченого не бачила, про крадіжку дізналася від потерпілої ОСОБА_7 . Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що потерпіла ОСОБА_7 мала у продажу каву Jacobs monarh вагою 190 гр.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 не була присутньою, надала заяву про розгляд скарги без її участі.

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 також не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд скарги без його участі та письмові заперечення на скаргу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000203 від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Судом встановлено, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19.03.2019 було доручено в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно зазначеного обвинуваченим ОСОБА_4 в його апеляційній скарзі та підтвердженого в судовому засіданні 19 березня 2019 факту здійснення на нього працівниками поліції фізичного та психологічного тиску та здійснення психологічного тиску прокурором, тобто застосування до нього працівниками поліції та прокуратури під час досудового розслідування недозволених методів слідства. Перевірку провести з обов`язковим допитом обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин (часу, місця, характеру і наслідків) зазначених ним дій, а також можливості встановлення осіб, причетних до таких дій, якщо вони мали місце (а.с. 3).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 26.03.2019 надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а 27.03.2019 було зареєстроване кримінальне провадження №0000203 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України. Виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 19.03.2019 за фактом можливих протиправних дій працівниками поліції та прокуратури, описаними в апеляційній скарзі ОСОБА_4 (а.с. 1)

У апеляційній скарзі на адресу Кропивницького апеляційного суду від 05.12.2018 ОСОБА_4 повідомляв про незаконні методи допитів (побиття), підписання ним зізнавальних показів під фізичним і моральним впливом (а.с. 10-13).

Крім того, зі змісту ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 19.03.2019 встановлено, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений вказав, що під час досудового розслідування на нього психологічно тиснув прокурор, вказував, щоб він визнав свою вину. Фізичний та психологічний тиск до нього було застосовано оперативними співробітниками поліції, які його били та психолоігчно тиснули, щоб він надавав визнавальні показання по справі. З цього приводу він звертався із заявою до прокуратури.

Під час досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що 23.01.2019 в актовому залі на другому поверсі Новомиргородського відділу поліції, четверо поліцейських, серед яких був ОСОБА_9 , та начальник розшуку, прізвище якого він не пам`ятає, а також прокурор, який в подальшому вручав йому обвинувальний акт та приймав участь у розгляді в суді першої інстанції, застосовували до нього фізичний і психологічний тиск . Прокурор сказав, що в разі визнання вини у вчиненому злочині, він попросить умовний термін, а якщо він не буде визнавати вину, то він дасть йому по максимуму. Вважає, що такими діями прокурор чинив психологічний тиск, був упереджений наперед та не бажав розібратися у суті справи. Оскільки він не визнавав вину у викраденні телефону, працівники поліції вели себи грубо, висловлювалися нецензурною лайкою на його адресу, після чого ОСОБА_10 правою ногою вдарив його у живіт, від чого він впав на спину, та відразу після цього працівники поліції почали наносити удари ногами по спині, ногам, у живіт. Хто конкретно бив, він не бачив. Викликати для нього адвоката відмовилися, ОСОБА_10 сказав, що адвокат буде після визнання вини. Після цього його помістили до кімнати затриманих. О 18:00-19:00 його вивели на вулицю у внутрішній двір, де повністю роздягли і сказали, що в разі невизнання вини, він буде стояти на вулиці голим всю ніч, тому він вимушений був обмовити себе, підписав документи, не читаючи їх. Після цього працівники поліції відвезли його на ринок, де самостійно знайшли телефон, який, мабуть, самі і заховали, повторно його обшукали, а потім привели понятих (а.с.34-38) .

Також слідчий витребував висновок та матеріали службового розслідування за фактами, викладеними у апеляційній скарзі ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку службового розслідування за фактами вчинення неправомірних дій окремимипрацівниками Новомиргородського ВП відносно ОСОБА_4 від 25.09.2019, факти, викладені в листі Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, не знайшли свого підтвердження (а.с 68-72).

Посилаючись на вказаний висновок, покази допитаних під час досудового розслідування в якості свідків співробітників поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурора Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , які спростовували покази ОСОБА_4 , слідчий дійшов висновку, що проведеним по справі досудовим розслідуванням не здобуто об`єктивних доказів, які могли би свідчити про факт застосування насильства працівниками Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області по відношенню до ОСОБА_4 .

26.12.2019 слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження №0000203 від 27.03.2019 у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні працівників Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Щодо доводів, викладених у скарзі як на підставу для скасування постанови про закриття кримінального провадження, суд вважає їх безпідставними. Так, на думку захисника, слідчий проігнорував епізод щодо крадіжки банки кофе у потерпілої ОСОБА_7 . Проте, як встановлено з протоколу допиту ОСОБА_4 , останній повідомляв лише, що його примушували зізнатися у крадіжці мобільного телефона. Доводи скарги зводяться до оцінки доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , але надавати їм оцінку може лише суд, який розглядає кримінальне провадження по суті, а не слідчий у кримінальнмоу провадженні за ч. 2 ст. 365 КК України.

Проте, як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 вказував про те, що на нього психологічно тиснув прокурор. Про психологічний тиск з боку прокурора ОСОБА_4 повідомляв і під час допиту 01.07.2019 у кримінальному провадженні №0000203 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування здійснювалось за фактом можливих протиправних дій працівниками поліції і прокуратури.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсуністю в діянні працівників Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий, хоча і послався на допит прокурора під час досудового розслідуання, проте не вирішив питання про наявність або відсутність складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у діях працівників прокуратури.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000203 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000203 від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 30.06.2020 о 08:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1