Справа № 344/3063/20
Провадження № 1-кп/344/588/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, зокрема у незаконному зберіганні з метою збуту, транспортуванні з цією метою та збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а також у придбанні, перевезенні та зберіганні з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного податку, та збуті незаконно одержаних марок акцизного податку.

Одночасно з обвинувальним актом до суду для затвердження було подано угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2020 року, укладену під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2020 року між ним та ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно в повній мірі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2020 року, наслідки укладення та затвердження якої, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього, йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просить затвердити надану суду угоду про визнання винуватості, оскільки така є добровільною, прав його підзахисного не порушує і відповідає вимогам КК України та КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши зміст укладеної угоди суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Так, відповідно до змісту укладеної угоди дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, при цьому сторони домовились про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів; за ч. 1 ст. 199 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України сторони вважають за можливе призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом повного складання покарань у виді позбавлення волі строком на 3 роки та штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного, а саме те, що він щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв у розкритті та доведенні вини вчинених ним злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, сторони дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваного без відбування покарання та звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 72 КК України штраф у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000грн., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів виконувати самостійно.

В той же час злочини, вину у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав, є нетяжким та тяжким злочинами, зокрема санкцією ч. 1 ст. 204 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, а санкцією ч. 1 ст. 199 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Інших, альтернативних покарань, не передбачено.

Судом встановлено, що подана на затвердження угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді.

Однак суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам КК України, зокрема в частині запропонованого суду покарання для призначення обвинуваченому, яке не відповідає тяжкості злочинів та особі винного, а також не відповідають інтересам суспільства.

Запропоноване покарання не може бути призначено ОСОБА_4 , оскільки після застосування положень ст.ст. 70 та 72 КК України застосування ст. 75 КК України до частини покарання, зокрема у виді позбавлення волі, є неприпустимим.

При цьому суд зазначає, що будь-яких доказів того, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, - сторонами кримінального провадження суду не подано.

В обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості також не зазначено, в чому саме проявилось активне сприяння ОСОБА_4 у розкритті злочинів, хоча такі обставини зазначені як пом`якшуючі обвинуваченому покарання.

Суд не переконався і у тому, що обвинувачений щиро кається у вчиненому і зробив належні висновки на майбутнє.

Не може залишитись поза увагою суду і той факт, що обвинувачений на даний час ніде не працює, відтак вбачається очевидна неможливість виконання ним взятих на себе за угодою обов`язків, зокрема щодо сплати штрафу в сумі 85000грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що жодних правових підстав для затвердження зазначеної вище угоди про визнання винуватості на даний час не має, а враховуючи, що угоду укладено під час досудового розслідування, то кримінальне провадження необхідно повернути прокурору для його продовження.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 372, 376, 474 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 25 лютого 2020 року, укладеної між прокурором прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості - відмовити.

Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її оголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 13 липня 2020 року.