Справа № 487/2762/19
Провадження № 1-кс/487/2188/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 26.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0001125 від 22.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 року ОСОБА_3 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 22.11.2019 року, у якій просила скасувати постанову.
В обґрунтування вимог ОСОБА_3 зазначила, що слідчим досудове розслідування проводилось із грубим порушенням вимог КПК України, висновки слідчого базуються на припущеннях, які не відповідають дійсним обставинам справи, не мають доказів та суперечать нормам КПК України. Після відновлення досудового розслідування слідчим не проведено усіх слідчих (розшукових) або процесуальних дій, що підтверджують відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, а тому оскаржувана постанова є необгрутованою і підлягає скасуванню.
До судового засідання заявник не з`явилася, 25.05.2020 року електронною поштою на адресу суду надійшло її клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що через введення в Україні режиму карантину заявник не може прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Проте судове засіданні в режмимі відеоконференціїне відбулось у зв`язку з відсутністю вільних залів судових засідань. Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження.
Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні був відсутній, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві 30.11.2018 року на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 року прокуратурою Одеської області за заявою ОСОБА_3 №7784 зареєстровано кримінальне провадження №0001125 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.2 ст. 382 КК України. 22.12.2018 року процесуальним керівником підслідність у кримінальному провадженні визначено за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві. Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 22.11.2019 року кримінальне провадження № 0001120 від 30.11.2018 року закрито у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Із зазначеної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим допитана в якості свідка слідчий СВ Київського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській обасчті ОСОБА_5 та направлено запит ОСОБА_6 про надання відомостей, які підтверджують спричинення шкоди. У строки зазначені у запиті ОСОБА_3 документи не надано, в зв`язку з чим 06.03.2019 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим та 25.04.2019 року постанову про закриття кримінального провадження, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11.07.2019 року скасована. В подальшому 07.08.20919 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві надійшла ухвала слідчого судді, відповідно до якої слідчим суддею скасовано постанову слідчого про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою. 26.10.2019 року ОСОБА_3 допитано у якості потерпілої. Проте вивченням наданих ОСОБА_3 показів не встановлено нових обставин які могли свідчити про наявність складу злочину у діях слідчого СВ Київського ВП м. Одеси та спричинення ОСОБА_3 шкоди внаслідок неотримання нею витягів з ЄРДР та пам`яток про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні. також у постанові слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування не здобуто відомостей про те, що слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не вживала дій та заходів щодо виконання судового рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в у встановленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 30.11.2019 року є передчасною, оскільки останнім під час досудового розслідування не допитано заявника ОСОБА_3 , не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч.3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя встановив, що слідчий не виконав обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, а тому скарга підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 22.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0001125 від 30.11.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1