Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/306/20
Провадження № 1-кс/670/62/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року смт. Віньківці
Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці клопотання слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 03.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Віньковецького районного суду з клопотанням про арешт майна звернулась слідчий СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , у якому просила накласти арешт на лом алюмінію, що складається з уламків, із зовнішнього вигляду казанків, загальною вагою 6,4 кг, який зберігається на території господарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначається, що в період часу з 01.06.2020 року по 03.06.2020 року, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, проникла на територію господарства ОСОБА_4 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку чотирьох алюмінієвих казанів ємкістю 8 л, 10 л, 12 л та одного алюмінієвого бідона, ємкістю 27 л, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

В ході досудового розслідування 04.06.2020 року проведено огляд лому алюмінію, що складається з уламків, із зовнішнього вигляду казанків, які добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_5 . В подальшому, за допомогою електронної ваги із маркуванням «А6», заводський № НОМЕР_1 , було здійснено зважування вказаного лому алюмінію, та його вага становить 6, 4 кг. Після зважування лом алюмінію, зовні схожого на биті казани, опечатано в поліетиленовий пакет чорного кольору, до якого прикріплено бирку з пояснювальним написом та скріплено підписами понятих, поміщено на територію господарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

04.06.2020 року слідчим слідчого відділення Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 визнано речовим доказом лом алюмінію, який зовні схожий на биті казани різного об`єму, що були викрадені з території господарства ОСОБА_4 .

Виходячи з того, що ОСОБА_5 придбав вищезазначений лом алюмінію, з метою уникнення можливості знищити чи приховати його від органів досудового слідства, постає необхідність у накладенні арешту на майно, яка обґрунтовується із всебічним, повним та неупередженим дослідженням обставин кримінального провадження.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Тому з огляду на те, що неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить такого.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.
Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При зверненні до суду із клопотанням про арешт майна слідчим дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, щодо строку звернення до слідчого суді із таким клопотанням, а також клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що згідно витягу з ЄРДР № 0000098 від 03.06.2020 року, в період часу з 01.06.2020 року по 03.06.2020 року, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, проникла на територію господарства ОСОБА_4 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку чотирьох алюмінієвих казанів ємкістю 8 л, 10 л, 12 л та одного алюмінієвого бідона, ємкістю 27 л, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 04.06.2020 року, ОСОБА_5 добровільно видав лом алюмінію, зовні схожого на биті алюмінієві казани.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 04.06.2020 року вказаний лом алюмінію, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000098.

Таким чином, слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра про вчинення злочину, вилучене 04.06.2020 року під час проведення огляду майно, визнано речовими доказами, та є необхідність у забороні користування та розпорядження цим майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути пошкоджене, зіпсоване чи втрачене, що призведе до втрати слідів, які матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, ст. 167, ст. 168, ст. 170, ст. 171, ст. 172, ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: лом алюмінію, що складається з уламків, із зовнішнього вигляду казанків, загальною вагою 6,4 кг, який зберігається на території господарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Віньковецького районного суду ОСОБА_1