Справа № 308/4438/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слiдчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №№0000082 від 31 березня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слiдчий відділу СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2006 року, між директором ТзОВ «Карпатський Горизонт» ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення вбудованого в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111,1 кв. м., за ціною 31234 грн. В подальшому ОСОБА_4 , зазначені кошти на рахунки ТзОВ «Карпатський Горизонт» не вніс та не повідомив інших співучасників товариства, таким чином привласнивши їх.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.214 КПК України внесено старшим слідчим відділу СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань «31» березня 2020 року за №0000082, з визначенням правової кваліфікації за ст. 191 ч.2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000224 від 14.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, було встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , будучи в 2006 році директором товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський Горизонт», зареєстованого за адресою с. Синевір, 15 Міжгірського району, володіючи з моменту заснування даної юридичною особи, часткою у статутному капіталі в розмірі 25%, діючий на підстві статуту, тобто здійснюючи керівництво поточною діяльністю ТзОВ «Карпатський Горизонт» та будучи службовою особою, маючи у правомірному володінні об`єкт нерухомості, а саме приміщення за адресою АДРЕСА_1 , 23.05.2006 року, зловживаючи службовим становищем умисно, з метою особистого збагачення, уклав договір купівлі продажу між ТзОВ «Карпатський Горизонт» та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , який власноручно підписав від імені директора ТзОВ «Карпатський Горизонт», про продаж нежитлового приміщення вбудованого в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111,1 кв. м., за ціною 31234 (тридцять одна тисяча двісті тридцять чотири) грн. 00 коп. Після здійснення продажу ОСОБА_4 не вніс зазначені кошти на рахунки ТзОВ «Карпатський Горизонт», та не повідомив про відчуження обєкта нерухомості інших співучасників товариства. Внаслідок чого ОСОБА_6 , будучи директором ТзОВ «Карпатський Горизонт» привласнив отримані кошти в сумі 31234 (тридцят одна тисяча двісті тридцять чотири) грн. 00 коп., за продаж об`єкта нерухомості який перебував на балансі товариства, чим спричинив збитки ТзОВ «Карпатський Горизонт» на вищезазначену суму.

Постановою процесуального керівника в даному кримінальному провадженні було винесено постанову про виділення з матеріалів кримінального провадження № 0000224 від 14.05.2016 року за ч.1 ст.190 КК України матеріалів, які підтверджують вчинення кримінального правопрушення передбаченого ч.2 ст.191 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №01, нерухоме майно що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 111.1 кв. м., на праві приватної власності зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД.» код ЄРДПОУ 40195676.

31 березня 2020 року постановою старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , будівлю за адресою м.Ужгород, вул. Корзо, 14, загальною площею 111.1 кв. м., визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Слідчий зазначає у клопотанні, що вищеописаний об`єкт нерухомості м.Ужгород, вул. Корзо, 14, загальною площею 111.1 кв. м., є об`єктом злочинного посягання, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки право власності на даний об`єкт нерухомості, протиправно, було відчужено з балансу ТОВ «Карпатський Горизонт», на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД», а отримані кошти директором ТОВ «Карпатський Горизонт» привласнено.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності, а також з метою забезпечення заявленого а майбутньому цивільного позову в расках даного кримінального провадження, на даний час в органу досудового розслідування виникла підстава накласти арешт на зазначений в клопотанні об`єкт нерухомості, в якості превентивних заходів, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, а також вказане майно має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використане як докази.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у його змісті.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 також подала заяву про розгляд клопотання без її участі. Крім того подала до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладання арешту на майно, а саме: будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 111.1 кв.м, яке на праві приватної власності зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД» (, юридична адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, будинок 194, офіс 201) із забороною розпорядження, продажу та передачі майнових прав щодо вказаного нерухомого майна.

Вказані заперечення обґрунтовує тим, що даний вид кримінального правопорушення (злочину) носить майновий характер, а тому незаконними діями, в даному випадку ОСОБА_4 повинна була бути заподіяна матеріальна шкода і, відповідно, повинна була бути потерпіла від незаконних дій особа/ юридична особа.

23.05.2006 р. нежитлове вбудоване приміщення відчужено директором УКРАЇНСЬКО-УГОРСЬКО-АМЕРИКАНСЬКОГО СПІЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Карпатський горизонт» громадянином України ОСОБА_4 згідно договору купівлі -продажу від 23.05.2006 року за реєстровим номером 10828. Покупцем за договором виступав громадянин України ОСОБА_5 .

Станом на дату укладення договору купівлі-продажу, засновниками (учасниками) Товариства були: ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 450000.00 грн.; Товариство з обмеженою відповідаьністю "MEDINVEST - PLUS KFT", розмір внеску до статутного фонду - 300000.00 грн.; Товариство з обмеженою відповідальністю "FINSTAY LLC", розмір внеску до статутного фонду - 750000.00 грн.

Таким чином, Українсько-Угорсько-Американське спільне підприємство «Карпатський горизонт» (Код ) не являється підприємством державної чи комунальної власності, а є підприємством приватного права.

Адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які документи, які говорять про звернення до Національної поліції України фізичних або юридичних осіб, яким діями ОСОБА_4 заподіяно матеріального збитку - потерпілих, що говорить про те, що старшим слідчим ОСОБА_3 під час внесення відомостей до ЄРДР за №0000082 порушено ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні банківські виписки УКРАЇНСЬКО-УГОРСЬКО- АМЕРИКАНСЬКОГО СПІЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Карпатський горизонт», які б стверджували або спростовували так зване «привласнення» грошових коштів ОСОБА_4 . Тому на думку представника власника майна в матеріалах клопотання про арешт майна відсутні дані, які б вказували, що слідчим встановлено розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, адже це - кримінальне правопорушення з майновим складом злочину (відсутній висновок судово- економічної експертизи). Таким чином, слідчий, не встановивши всі обставини вчинення кримінального правопорушення (подію злочину, розмір матеріальних збитків), порушує ч.2 ст. 9 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних неупереджених процесуальних рішень. В матеріалах клопотання про накладання арешту на майно наявна копія висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за №16327/16328/16-32 від 23.11.2016 року, проведена за постановою старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0004327. Відповідно слідчим у провадженні являється ОСОБА_8 . Згідно матеріалів клопотання вказана копія висновку направлена до СУ ГУНП в Закарпатській області на їх письмовий запит заступником начальника Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області - начальником СВ ОСОБА_9 .

Представник вважає, що старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 не є особою, в розумінні ст.221 КПК України, яка має доступ до матеріалів кримінального провадження № 0004327.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутній письмовий дозвіл старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 на розголошення даних досудового розслідування, як того вимагає ст.222 КПК України.

Таким чином представник просить суд звернути увагу на суттєві порушення норм КПК слідчим, як полягають в оперуванні недопустимими доказами при подачі клопотання про накладання арешту на майно до суду.

В матеріалах клопотання наявна постанова старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про визнання речовим доказом в межах кримінального провадження №0000082 від 31.03.2020 «будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111,1 кв.м» на підставі того, що вказаний будинок є «об`єктом злочину».

В клопотанні про накладення арешту старший слідчий ОСОБА_3 зазначає, що : «досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2006 року, між директором ТзОВ «Карпатський горизонт» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення вбудованого в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111.1 кв. м за ціною 31 234 грн. В подальшому ОСОБА_4 зазначені кошти на рахунки ТзОВ «Карпатський горизонт» не вніс, та не повідомив інших співучасників товариства, таким чином привласнивши їх. Таким чином, в розумінні ст. 98 КПК України, матеріальним об`єктом, що є предметом кримінально протиправних дій в кримінальному провадженні №0000082 є грошові кошти в сумі 31 234 грн., а не нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111.1 кв. м. Також зауважує, що у клопотанні вказано, ніби, нерухоме майно було протиправно відчужено з балансу ТОВ «КАРПАТСЬКИЙ ГОРИЗОНТ» на користь ТОВ «ФРАКТАЛБУД», що не відповідає фактичним обставинам справи. Так, ТОВ «ФРАКТАЛБУД» придбало майно у ТОВ «ФАВОРИТ ПРЕМІУМ» (код ), за договором купівлі-продажу від 28.04.2016 за реєстраційним номером 1091, сплатило вартість згідно договору та є добросовісним набувачем. Сторонами вказаного правочину були особи, які не мають жодного відношення до ТОВ «КАРПАТСЬКИЙ ГОРИЗОНТ», ОСОБА_4 та не є учасниками даного кримінального провадження. Таким чином, ТОВ «Фракталбуд» є добросовісним набувачем. Тому вищевказане нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111.1 кв. м. на думку представника власника майна не може бути визнане речовим доказом, так як не підпадає під критерії ст.98 КПК України, а саме : не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення; не зберегли на собі його сліди; не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій; не є іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відтак орган досудового розслідування жодним чином не обґрунтував, які саме підстава виникла для накладення арешту. Протягом останніх чотирьох років органи досудового розслідування при проведенні досудових розслідувань декількох однотипних кримінальних проваджень не встановили, що майно, на яке накладено арешт дійсно має значення для розслідування кримінального провадження. Майно, на яке накладено арешт у формі заборони його відчуження, належить юридичній особі приватного права. У відповідності до положень Господарського кодексу України та Статуту ТОВ «Фракталбуд» підприємство створювалося для здійснення підприємницької діяльності. Підприємство займається фінансово-господарською діяльністю у сфері придбання, продажу, оренди нерухомого майна (основний КВЕД 68.20). Станом на початок 2019 року фінансово-господарська діяльність підприємства не приносила запланованого прибутку. Це було зумовлено негативними економічними явищами в країні. Засновник ТОВ «Фракталбуд» прийняв рішення про припинення діяльності підприємства. За процедурою ліквідації підприємства передбачено продаж активів підприємства, розрахунки з усіма кредиторами, складання ліквідаційного балансу. Майно, на яке накладено арешт, є власністю підприємства, перебуває на його балансі. Отже, арешт майна, перешкоджатиме підприємству провести процедуру ліквідації. Адвокат ОСОБА_7 вважає, що в органу досудового розслідування під час проведення досудового слідства у кримінальних провадженнях №0000224 та №0000082 було достатньо часу для того щоб в межах досудового розслідування встановити чи є майно, на яке накладено арешт предметом злочину також за цей час слідчим не були проведені будь- які експертизи майна чи інші процесуальні дії. У своєму клопотанні про накладання арешту на майно, слідчий зазначає, що подія злочину - протиправне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 відбулась 23.05.2006 року. Тобто з дня можливого вчинення злочину ОСОБА_4 минуло 14 років 11 місяців. Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Синевірською сільською радою Міжігірського району Закарпатської області. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Тому представник вважає, що слідчим не доведено, що без арешту вказаного майна не можливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Вивчивши зміст клопотання та письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства - СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000082 від 31 березня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Згідно доданого до клопотання Витягу з ЄРДР 31.03.2020 року СВ Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, на підставі рапорту старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал Єдиного обліку) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за № 501 від 31.03.2020, по факту виявлення в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 14.05.2016 року, вчинення привласнення грошових коштів в сумі 31 234 грн. ОСОБА_4 під час укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення вбудованого в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111,1 кв.м.

08.05.2020 старшим слідчим відділу СУГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_3 подане клопотання в порядку ст.ст. 170-171 КПК України про накладання арешту на майно в рамках даного кримінального провадження, а саме: будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 111.1 кв.м, яке на праві приватної власності зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД» (, юридична адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, будинок 194, офіс 201) із забороною розпорядження, продажу та передачі майнових прав щодо вказаного нерухомого майна.

Слідчий обґрунтовує подане клопотання тим, що вищеописаний об`єкт нерухомості м.Ужгород, вул. Корзо, 14, загальною площею 111.1 кв. м., є об`єктом злочинного посягання, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки право власності на даний об`єкт нерухомості, протиправно, було відчужено з балансу ТОВ «Карпатський Горизонт», на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД», а отримані кошти директором ТОВ «Карпатський Горизонт» привласнено.

З доданої до матеріалів клопотання постанови старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 31 березня 2020 року вбачається, що будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 111.1 кв. м., визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №01, нерухоме майно що розташоване за адресою м.Ужгород, вул. Корзо, 14, загальною площею 111.1 кв. м., на праві приватної власності зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД.» код ЄРДПОУ 40195676.

Представник ТзОВ «ФРАКТАЛБУД.» категорично заперечила доводи сторони кримінального провадження щодо необхідності накладення арешту на зазначене в клопотанні нерухоме майно, вказує на те, що слідчим не доведено, що без арешту вказаного майна не можливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, оцінивши доводи сторін кримінального провадження приходить до переконання, що зазначений у клопотанні об`єкт нерухомості відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом, що міг бути об`єктом кримінально-протиправних дій або ж річчю, що набута кримінально-протиправним шляхом або отримана юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В даному випадку слідчий суддя приймає до уваги зокрема ту обставину, що в рамках даного кримінального провадження згідно витягу з ЄРДР розслідуються обставини привласнення коштів директором ТзОВ «Карпатський горизонт» ОСОБА_4 без повідомлення інших учасників товариства саме за продаж вказаного слідчим у клопотання об`єкту нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №01, нерухоме майно що розташоване за адресою м.Ужгород, вул. Корзо, 14, загальною площею 111.1 кв. м.

З матеріалів клопотання вбачається, що в якості письмових доказів слідчим надано запит № 1773/106/7-2020, відповідь на запит та висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 23.11. 2016 року.

Вказані докази представник власника майна вважає неприпустими, оскільки здобуті слідчим не в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя приймає до уваги, що система способів збирання доказів, що узагальнена для сторони обвинувачення шляхом слідчих (розшукових) дій, закріплена у ст. 93 КПК і передбачає наступні дії: 1) виклик і допит будь-якої особи (свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого) та складання протоколу у встановленому законом порядку; 2) безпосереднє виявлення фактів та обставин предмета доказування, фактичних даних, що мають доказове значення (провадження у встановленому законом порядку обшуку, огляду, пред`явлення особи, речей, трупа для впізнання, проведення допиту, впізнання в режимі відеоконференції під час досудового розслідування, слідчого експерименту, освідування особи, проведення експертизи, їх процесуального оформлення); 3) призначення експертизи і отримання висновку експерта (винесення постанови про призначення експертизи і ознайомлення з нею підозрюваного, обвинуваченого; роз`яснення прав підозрюваному, обвинуваченому, прав та обов`язків експерту; отримання зразків для порівняльного дослідження; вивчення висновку експерта, допит експерта тощо); 4) вимога до підприємств, установ, організацій, службових осіб і громадян пред`явлення предметів і документів, у тому числі проведення ревізій (повідомлення в усній або письмовій формі, розгляд отриманих документів або предметів, їх процесуальне оформлення та приєднання до справи); 5) отримання предметів і документів учасниками процесу, громадянами, установами, підприємствами і організаціями (отримання даних щодо наданого предмета, документа, їх огляд та процесуальне оформлення).
Положеннями ст. 40 КПК України регламентовано повноваження слідчого у кримінальному провадженні.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею не отримано жодних доказів того, що в рамках даного кримінального провадження слідчий діяв у спосіб, що не передбачений чинним КПК.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Вивчивши всі матеріали клопотання слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження слідчим надано обґрунтування доцільності накладення арешту на вказане у клопотанні нерухоме майно та додано документи на підтвердження права власності на майно.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

Разом з тим слідчий суддя приймає до уваги те, що за період проведення досудового розслідування в одному кримінальному провадженні нікому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні у розумінні ст. 55 КПК України, тобто фізичної особи/юридичної особи, якій внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 та/або ОСОБА_4 завдано майнової шкоди, не пред`явлено цивільного позову.

Також суд враховує доводи представника власника майна про те, що ТОВ «ФРАКТАЛБУД» придбало майно у ТОВ «ФАВОРИТ ПРЕМІУМ» (),за договором купівлі-продажу від 28.04.2016 за реєстраційним номером 1091, сплатило вартість згідно договору та не є учасниками даного кримінального провадження, Тому суд вважає, що накладення арешту в повному обсязі на вищевказане нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок за АДРЕСА_1 загальною площею 111.1 кв. м. у даному випадку не відповідатиме вимогам співмірності.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що накладення часткового арешту на вказане нерухоме майно, а саме в частині заборони відчуження майна з метою його збереження зможе в повній мірі забезпечити завдання кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слiдчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №№0000082 від 31 березня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.191 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на об?єкт нерухомості а саме: будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 111.1 кв. м., яке на праві приватної власності зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ФРАКТАЛБУД» код ЄРДПОУ 40195676 юридична адреса якого Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, будинок 194 офіс 201, в частині заборони його відчуження.
В решті клопотання - відмовити.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1