Справа № 202/5849/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
13 грудня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, є громадянином України, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює водієм в Національному банку України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000660 від 21 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 серпня 2019 року приблизно о 13 год. 55 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи під впливом наркотичних речовин, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , здійснював рух у житловій зоні з боку будинку № 84 вул. Калинової у напрямку проїзної частини дороги вул. Калинової в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, яка має по дві смуги в кожному напрямку.

Під час руху ОСОБА_4 зупинив керований ним автомобіль на прилеглій території перед проїзною частиною дороги вул. Калинової. Після чого, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки, її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість та легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, виїжджаючи з прилеглої території, змінив напрямок руху свого автомобілю, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та став виконувати маневр повороту ліворуч на проїзну частину дороги вул. Калинової в той момент коли дану проїзну частину дороги вже перетинала справо наліво, відносно його руху, пішохід-жінка похилого віку ОСОБА_9 , та яка наближалася до смуги руху автомобіля «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Надалі, водій ОСОБА_4 при здійсненні руху на автомобілі «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20 серпня 2019 року приблизно о 13 год. 55 хв., на проїзній частині дороги вул. Калинової, поблизу буд. 82-Б у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, в крайній лівій зустрічній, відносно його руху, смузі, передньою правою частиною керованого ним автомобілю здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3.б); 2.9. а); 10.1. Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження від яких 21.08.2019 року о 02 год. 45 хв. настала її смерть в Дніпропетровській міській клінічній лікарні № 16.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років та який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

13 грудня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

13 грудня 2019 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не судимий, розлучений, проживає один, що свідчить про відсутні міцні соціальні зав`язки, після набуття статусу підозрюваного розуміє невідворотність покарання за інкримінований злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років. Невідворотність покарання за злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вищевказані обставини в сукупності обґрунтовано підтверджують наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 після набуття статусу підозрюваного має можливість на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що не виключає можливість його незаконного впливу на свідків, потерпілої по провадженню та експертів.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки продовжує керувати транспортними засоби при цьому має схильність до вживання наркотичних речовин, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши біль м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Звернув увагу слідчого судді на те, що в даний час він проходить курс лікування від туберкульозу, що унеможливлює його перебування в умовах обмеження волі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, наголошуючи на недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування інших ризиків, на які наголошує слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у серпні 2019 року, в той час як про підозру йому оголошено лише в грудні 2019 року та за цей період підозрюваний не вчиняв дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування чи суду, в порядку ст..208 КПК України ОСОБА_4 затриманий не був.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, не доведено, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування та перешкоджав кримінальному провадженню.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Крім того, слід зазначити, на даний час ОСОБА_4 проходить лікування від туберкульозу та щодня отримує необхідну медичну допомогу згідно призначеного курсу лікування.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження у період з 21:00 год. до 06:00 год.;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 09 лютого 2020 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1