Справа № 481/1057/18
Провадж.№ 1-кп/481/62/2020
В И Р О К
Іменем України

15.06.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг кримінальне провадження № 0000123 від 28.04.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Веселий Поділ Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, студента ПТУ 42, одруженого, такого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 ,
захисник: ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_3 28 квітня 2018 року, близько 14 години 00 хвилин, в місті Новий Буг Миколаївської області, керував мотоциклом Viper V250CR, реєстраційний номер НОМЕР_1 та, рухаючись по проїжджій частині провулку Галерейного з боку вулиці Івана Франка в напрямку вулиці Водороздільної, грубо порушив п.1.3 ПДР України, будучи зобов`язаними неухильно виконувати вимоги цих Правил, в порушення п.п. 1.5, 11.13 ПДР України, виїхав на пішохідну доріжку, яка пролягає вздовж мосту по провулку Галерейному, чим створив реальну небезпеку, що загрожувала життю та здоров`ю пішоходів, та, при зміні дорожньої обстановки, а саме, появі на шляху руху іншого транспортного засобу, яка загрожувала безпеці дорожнього руху і змушувала водія зупинитися, в порушення п.12.3 ПДР України, не вжив негайних заходів до зупинки транспортного засобу, а продовжив рух по пішохідній доріжці, ширина якої не дозволяла йому дотриматись безпечного інтервалу, тим самим порушив п.13.1 ПДР України, створив аварійно- небезпечні умови для подальшого руху, внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом Viper ZS 50, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який, від отриманих тілесних ушкоджень, загинув на місці пригоди.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, підтвердивши факт його руху на мотоциклі по пішоходній доріжці, заперечував можливість уникнути зіткнення з мопедом, який заздалегідь не міг побачити через перешкоди у вигляді дерев і кущів та заокруглення шляху, по якому він рухався. Обвинувачений пояснив, що 28.04.2018 року біля 14:00 він їхав власним мотоциклом Vieper 250CR д.н.з. НОМЕР_3 з дому в напрямку до вул. Франка, де в подальшому планував їхати через МРЕВ, а далі до с. Софіївка Новобузького району. На мосту, до вулиці Франка, дороги, як такої, взагалі не було, так як на ній насипаний щебінь, цегла, каміння і тому проїхати на мотоциклі в цьому місці неможливо. Знаючи про це, він вирішив проїхати по пішоходній доріжці, яка розташовувалася збоку та була асфальтована. По цій доріжці завжди рухалися пішоходи, велосипеди, мопеди та мотоцикли, її ширина дозволяла проїхати навіть легковому автомобілю. Оглядовість була обмежена, саму доріжку від її початку до кінця він бачити не міг, оскільки вона повертала в бік і до того ж її частину приховували кущі. Їхав зі швидкістю 30 км/год. Перешкод для проїзду не бачив, але під час руху, коли він побачив, що назустріч рухається чорний силует мотоцикліста, відбулося зіткнення, після чого він втратив свідомість, прийшовши до тями лише через три дні в Миколаївській міській лікарні ШМД. Про те, що він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду йому повідомив в лікарні батько. Не пам`ятає чи він гальмував. Виїжджаючи з дому на мотоциклі був тверезий, так як алкогольні напої цього дня не вживав.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, його винуватість повністю підтверджується доказами, які суд дослідив під час судового розгляду.
Судом встановлено, що безпосередніх очевидців дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.04.2018 року, як досудовим розслідуванням, так і під час судового розгляду не встановлено.
Наслідки дорожньо-транспортної пригоди мали можливість бачити випадкові перехожі, якими виявились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що в суботу 28.04.2018 року, біля 14:20 год. він, їхавши з роботи з боку вулиці Грушевського в бік вулиці Франко, через греблю, по пішохідній доріжці, побачив ОСОБА_3 , який лежав лицем до землі і дихав, а на відстані 3 метрів лежав його мотоцикл. На відстані біля 30-40 метрів від ОСОБА_3 на відбійнику висів ОСОБА_9 . Зрозумівши, що сталась дорожньо-транспортна пригода, він викликав поліцію та швидку допомогу. ОСОБА_3 він впізнав по мотоциклу, який був тільки у нього та ще одного місцевого мешканця. Свідком був також і інших хлопець Мороз, який йшов з протилежної сторони греблі на міст. А якийсь третій хлопець знімав все на відео. Коли, через 4-5 хвилин, приїхав автомобіль швидкої допомоги, він допоміг погрузити ОСОБА_3 , при цьому фельдшер повідомив, що інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 , загинув на місці події. Свідок вказав, що по цій доріжці постійно рухаються велосипеди, мопеди, скутери, оскільки асфальтованого дорожнього покриття, придатного для руху, на самій проїжджій частині дороги, не має. Вважає, що ця доріжка є пішохідним переходом, оскільки вона відгороджена відбійником від проїзної частини дороги, хоча відповідного дорожнього знаку не має. Оглядовість по цій доріжці обмежувалася зеленими насадженнями, і тому по ній треба було завжди уважно та повільно пересуватися. Ширина доріжки була достатньою, щоб на ній могли спокійно розминутися два мопеди. Зокрема з однієї сторони біля 2 метрів, з протилежної сторони - 2,9 м.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_10 , вбачається, що, коли він 28.04.2018 року в обідній час від вулиці Франко йшов до центру міста Нового Бугу через греблю, на підході до неї, за 200 м., його обігнав на великій швидкості та виїхав на пішохідну доріжку, що проходить через греблю, якийсь чоловік у шоломі на чорному мопеді. Коли він вийшов на доріжку, через 5 хв. після того, як його обігнав чоловік на мопеді, побачив висячого на відбійнику чоловіка, поруч з ним лежав мопед, а далі по доріжці лежав, обличчям до землі ОСОБА_3 , який дихав. Мотоцикл біля нього, лежав на відстані 3 метрів. ОСОБА_3 він впізнав по мотоциклу, який був тільки у нього. На тому місці був ще один чоловік, який знімав все на відео. Потім підійшов ОСОБА_11 , який, викликав поліцію та швидку. Свідок також повідомив, що доріжка має незначний поворот, біля якого росли кущі, через які не видно ту її частину, яка простягається за цим поворотом. Звуку зіткнення транспортних засобів він не чув.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що 28.04.2018 року, після того, як він дізнався, що його сусід ОСОБА_9 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, відразу вирушив на те місце пригоди, та встановив, що місце зіткнення знаходилось на мосту по Галерейному провулку в місті Новому Бузі. Поліцейським його було запрошено для впізнання тіла, під час якого він підтвердив, що загиблим є ОСОБА_9 , тіло якого знаходилось справа на відбійнику, мопед лежав попереду зліва від нього, а мотоцикл лежав на відстані 40 метрів від нього. Від мешканця ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , він дізнався, що ОСОБА_9 їхав зі сторони вул. Франка до центру м. Нового Бугу.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , суд приймає їх до уваги, оскільки вони, в цілому, узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками експертиз, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2018 року, схеми та фото таблиць до нього вбачається, що оглядом встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться по провулку Галерейному міста Новий Буг Миколаївської області, в районі будинку № 1 по вулиці Водороздільна, між вулицями Грушевського та Водороздільна, з однієї сторони та вулиці Франко з іншої сторони на мосту. На місці ДТП виявлено мотоцикл Vieper 250 CR д.н.з. НОМЕР_3 та мопед Viper ZS 50, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які мали технічні ушкодження, біля яких знаходився осип відокремлених частин, сліди волочіння, плями бурого кольору. Біля мопеду Viper ZS 50, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на металевій огорожі знаходиться труп чоловіка животом донизу, одягненого в чорну куртку, темно-симні штани, темно-синю спортивну кофту, коричневі шкарпетки, на правій нозі коричневий черевик, на лівій відсутній. На металевих огорожах подряпини, сліди тертя залишені мопедом та мотициклом. Транспортні засоби з місця події вилучені. На схемі з відповідними позначеннями та вимірюваннями відстаней вказані речі, предмети та об`єкти, виявлені на місці ДТП. Зауважень до протоколу від учасників цієї слідчої дії не надходило (а.п.185-218 т.1).

З висновку судово-медичної експертизи № 48 від 15.06.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв ОСОБА_15 від 30.04.2018 року вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені наступні пошкодження: крововилив в ділянці лівої половини обличчя; садно в ділянці рукоятки груднини; садно на задній поверхні лівого стегна; 7 саден на тильній поверхні лівої стопи; масивний крововилив в м`які тканини лівої лобно-скронево-тім`яної і лівої скронево-потиличної ділянок; перелом рукоятки груднини; переломи 2-4 плюснових кісток лівої ступні; вогнищеві крововиливи в ділянці коренів легенів та утримуючих зв`язок печінки; переломо-вивих 3-го шийного хребця з пошкодженням спинного мозку. Смерть ОСОБА_9 настала від переломо-вивиху 3-го шийного хребта з пошкодженням спинного мозку. За критерієм небезпечності для життя (як ті, що спричинили смерть) тілесні ушкодження, що мали місце, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Всі виявлені ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. Вогнищеві крововиливи в ділянці коренів легенів та підтримуючих зв`язок печінки утворились від загального струсу тіла. Перелом рукоятки груднини є прямим і виник безпосередньо в ділянці дії травмуючої сили, про що свідчить розташування ознак стиснення на її зовнішній кістковій пластинці. Характер виявлених ушкоджень, колір синців та крововиливів, також ступінь загоєння саден свідчать про те, що смерть ОСОБА_9 настала безпосередньо після отримання тілесних ушкоджень. Вираженість трупних явищ свідчить про час настання смерті біля 24 годин до моменту дослідження трупа в морзі, тобто з враховуванням відомих обставин справи виявлені пошкодження могли утворитися 28.04.2018 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а саме внаслідок зіткнення мопеду з мотоциклом). При цьому, в

момент первинного контакту, найбільш вірогідно, утворилась травма лівої стопи. Травма м`яких тканин голови, переломо-вивих 3-го шийного хребця з пошкодженням спинного мозку, перелом рукоятки груднини, найбільш вірогідно, утворились внаслідок удару тіла об перешкоду (дорожнє покриття, зустрічний транспортний засіб та інше). При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлений ( а.п.223-226 т.1).

Отже, експертом було встановлено причину смерті, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у водія ОСОБА_9 , що, в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого та наслідками, які настали.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 284 від 06.06.2018 року, складеного на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв ОСОБА_15 від 03.05.2018 року, первинний контакт між мотоциклом Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 і мопедом Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 відбувся наступним чином: мотоцикл Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 розташовувався передньою лівою частиною до передньої лівої частини мопеда Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 (зображення з дослідницькій частині висновку експерта). Дати відповідь на питання під яким кутом знаходились повздовжні осі мотоцикла Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 і мопеда Viper ZS50 н.з. НОМЕР_2

момент первісного контактування не є можливим, по причині особливості конструкції мотоцикла і мопеда та характеру їх пошкоджень. Зіткнення між мотоциклом Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 і мопедом

Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 відбулося в межах пішохідної доріжки в проміжку між слідами тертя мотоцикла Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 об металеву огорожу слідами тертя мопеда Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 об металеву огорожу, розташування яких позначено на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2018 року (зображення 4,5 у дослідницькій частині висновку експерта). Точніше визначити місце первісного контактування (зіткнення) і розміщення його відносно меж проїжджої частини через відсутність достатньої кількості ознак, наведених вище, не є можливим. Визначити як розміщувалися мотоцикл Viper V250CR н.з. НОМЕР_4 і мопед Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 у момент первісного контакту (зіткнення) відносно меж проїжджої частини через відсутність достатньої кількості ознак, наведених вище, не є можливим. Мопед Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 в момент контакту

з мотоциклом Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 перебував у русі, про що свідчить розташування слідів тертя мопеда Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_5 , об металеву огорожу щодо кінцевого його положення (а.п.230-242 т.1)

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи № 286 від 31.05.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв ОСОБА_15 від 03.05.2018 року, на момент ДТП ходова частина, рульове керування і гальмівна система мотоцикла Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 перебували в працездатному стані(а.п.243-251 т.1).

Відповідно до висновку експерта № 285 від 30.05.2018 року, складеного на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв ОСОБА_15 від 03.05.2018 року, на момент ДТП ходова частина, рульове керування і гальмівна система мопеда Viper ZS 50 н.з. НОМЕР_2 перебували в працездатному стані (а.п.252-259 т.1).

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» № 597 від 14.11.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_16 в рамках кримінального провадження № 0000213 від 25.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доступ до якого здійснений за клопотанням прокурора, на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.11.2019 року, встановлено, що у вказаній дорожній ситуації водій мотоцикла Viper V250CR н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_17 та водій мопеда Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 ОСОБА_9 повинні були діяти у відповідності з вимогами п. 11.13 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, обставини якої розглядаються, в діях водія мотоцикла Viper V250CR р/н НОМЕР_1 ОСОБА_18 та водія мопеда Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 11.13 Правил дорожнього руху України. В наведеній дорожній ситуації дії водія мотоцикла Viper V250CR р/н НОМЕР_1 ОСОБА_18 та водія мопеда Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 ОСОБА_9 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 212-219 т.2).
Суд не погоджується з думкою сторони захисту, щодо відсутності в діях обвинуваченого ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

За змістом диспозиції ч.2 ст.286 КК України, об`єктивну сторону даного кримінального правопорушення складають три ознаки: а) порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту ; б) суспільно небезпечні наслідкі; в) причинний зв`язок між порушенням і наслідками.

Порушення правил безпеки дорожнього руху - це діяння (дія або бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, пов`язане з порушенням однієї або кількох вимог Правил дорожнього руху або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху. Порушення правил відбувається під час керування транспортним засобом, тобто коли він рухається.

Склад кримінального правопорушення передбачає наявність шкоди, що спричиняється життю або здоров`ю потерпілих.

Між порушенням правил безпеки руху та експлуатації транспорту, і наслідками, що настали, повинен бути причинний зв`язок. Його відсутність виключає кримінальну відповідальність особи за ст.286 КК України.

При вирішенні питання про причинний зв`язок враховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійна ситуація викликана не ним, а іншими учасниками дорожнього руху, то відповідальність водія виключається. Якщо аварійна ситуація була створена самим водієм-порушником, то відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Аналізуючу дану подію судом встановлено, що мало місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди 28.04.2018р., про що свідчить протокол огляду місця ДТП від 28.04.2018 р., фототаблиця та схема до нього, у зв`язку з порушеннням обома учасниками дорожнього руху п.11.13 Правил дорожнього руху України, що спричинило шкідливі наслідки їх життю та здоров`ю.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Статтею 84 КПК України зазначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор або суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Одним із процесуальних джерел є протокол огляду.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Аналізуючи письмовий доказ у виді протоколу огляду місця події від 28.04.2018 року, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_19 , суд не знаходить підстав для визнання його недопустиим доказом, окільки він виготовлений відповідно до вимог КПК України та його зміст, в цілому, узгоджується, як з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , так і з відеофайлами, наданими стороною захисту з місця ДТП.

Крім того, згідно ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обгрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або судом, що доручив проведення експертизи.

Аналізуючи письмові докази у виді судових експертиз, суд також вважає їх допустимими, так як останні призначені і проведені відповідно до вимог КПК України, та у сукупності з показаннями свідків та протоколом огляду місця події, доводять факт зіткнення на пішохідній доріжці, що прилягає до проїзної частини та відділена від неї металевим відбійником, мотоцикла та мопеда, які, в порушення вимог п.11.13 Правил дорожнього руху, рухались по ній, назустріч один одному, а з урахуванням ширини пішохідної доріжки, яка також обмежена була зі сторони проїзної частини металевим відбійником, а з іншої сторони металевою огорожею, виходячи з обмеженої оглядовості, ці транспортні засоби не могли уникнути зіткнення один з одним.
Твердження сторони захисту про те, що дорожньо-транспортну пригоду міг спричинити третій транспортний засіб, який рухався зі сторони вулиці Франко по греблі в сторону вулиці Грушевського, суд вважає неспроможним з урахуванням показань свідка ОСОБА_11 , який, рухаючись з боку вулиці Грушевського в сторону вулиці Франко, не зустрівши інших транспортних засобів на греблі, виявив спочатку ОСОБА_3 , біля якого лежав мотоцикл, а потім, по ходу свого руху, через 30-40 метрів тіло ОСОБА_9 на відбійнику та його мопед.

Крім того, встановлені висновками експертів локалізація тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 (ліва сторона), локація технічних ушкоджень на мопеді та мотициклі (ліва передня частина кожного), які, виходячи з пояснень обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 рухались назустріч один одному, виключає наявність третього транспортного засобу, водій якого, за припущенням сторони захисту, міг бути винним у дорожньо-транспортній пригоді та не встановлений досудовим розслідуванням.

Суд частково погоджується з твердженням сторони захисту, що місце, де відбулось зіткнення не є пішоходною доріжкою, в розумінні термінів, зазначених в п.1.10 Правил дорожнього руху України, так як не позначене дорожнім знаком 4.13, але виходячи з сукупності усіх ознак, локації та пояснень свідків і даних огляду місця події, місце дорожньо-транспортної пригоди не є проїзною частиною, а прилягає до неї, призначене для руху пішоходів та відокремлене від проїзної частини металевою спорудою для безпеки руху пішоходів.

Таким чином, вказані висновки, у сукупності з іншими доказами в справі, доводять порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 і такі його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо обставини, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, зазначену строною обвинувачення, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступного.

Обвинувачений заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З метою доведення цього факту, сторона захисту заявила клопотання про допит в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_20 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 .

З пояснень свідка ОСОБА_20 , вбачається, що 28.04.2018 року, в обідній час, вона відправила сина, який перед поїздкою алкогольних напоїв не вживав, на мотоциклі до с. Софіївка Новобузького району. Через деякий час і вона з чоловіком вирушили до с. Софіївки. Приблизно через 30 хвилин, після того, як вони виїхали з дому, зателефонував невідомий чоловік і повідомив, що її син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду на, так званій «руській греблі». Приїхавши на місце події, вона побачила швидку, що вже від`їжджала, а тому поїхала за нею. В приймальному відділенні Новобузької ЦРЛ вона побачила свого сина, який стогнав, мав тілесні пошкодження на обличчі, руках та був без свідомості. За повідомленням фельдшера швидкої, у сина, на деякий час зупинилося серце, і він перебував у стані клінічної смерті, у зв`язку з чим його перевели до реанімаційного відділення. Вона постійно була з сином в лікарні, та в її присутності кров на аналіз у нього не брали. Наступного дня (29.04.2020 року), вранці, сина відвезли до Миколаївської МЛШМД, де, біля 18:00 год., у нього була взята кров на аналіз, а 30.04.2020 року він прийшов до тями. В МЛШМД він лікувався 5 днів, а потім лікувався в щелепному-лицевому відділенні цієї міської лікарні ще 4 дні, де в подальшому його перевели на амбулаторне лікування. Коли вона повідомила ОСОБА_21 , що він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в якій загинув інший чоловік, син сильно хвилювався.

В обґрунтування перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння сторона обвинувачення надала результат токсикологічного дослідження № 2552 від 04.05.2018 року, за яким в крові ОСОБА_3 , яка була відібрана 28.04.2018 року о 14.40, виявлений етанол в кількості 1.78 г/л% (а.п.275 т.1).
В свою чергу, сторона захисту в обґрунтування відсутності стану алкогольного сп`яніння у обвинуваченого, надала копію результату токсикологічного дослідження № 2524 від 03.05.2018 року, за яким в крові ОСОБА_3 , яка була відібрана 29.04.2018 року, етанол не виявлений (а.п.58 т.3).

Згідно пункту 8 глави І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. № 1452/735( далі Інструкції), у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 14,15,16,19, 20, 22 глави ІІІ Інструкції якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Слід зазначити, що крім результату токсикологічного дослідження № 2552 від 04.05.2018 року, стороною обвинувачення суду не надано ні акта медичного огляду, ні висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння, який повинен був оглянутий, відповідно до пункту 3 глави ІІІ Інструкції, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відсутність акта та відповідного висновку щодо результатів медичного огляду обвинуваченого на стан сп`яніння, навіть за наявності результату токсикологічного дослідження № 2552 від 04.05.2018 року, вказує на недійсність такого результату через порушення порядку, визначеного Інструкцією. За такого, суд приводить до переконання про недоведеність факту перебування ОСОБА_3 , на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в стані алкогольного сп`яніння, а тому обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 1, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив необережний, тяжкий злочин, наслідком якого стала смерть людини.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, сімейний стан, наявність місця навчання, стан здоров`я (неодноразове травмування, в тому числі і від дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої він обвинувачується), його соціально - психологічні риси, характеристику за місце проживання, а також дані досудової доповіді Новобузького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 14.08.2019 року (а.п.178-180 т.1), якою визначений середній ризик вчинення ОСОБА_3 повторного злочину та низький ризик небезпеки для суспільства.

Суд зазначає, що висновок досудової доповіді органу пробації відносно обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб (а.п.178-180 т.1).

Однак, відповідно до ст.314-1 КПК України досудова доповідь носить рекомендаційний характер та не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обопільну форму вини як обвинуваченого, так і постраждалого, що підтверджено висновком екперта, наслідки кримінального правопорушення, у вигляді смерті людини, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, поведінки потерпілої в ході розгляду справи та відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальній санкції, передбаченій ч.2 ст.286 КК України .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не знаходить підстав для призначення покарання із застосуванням ст. ст. 69,75,76 КК України. При цьому, судом враховується та обставина, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , при скоєнні необережного злочину, призвели до незворотніх наслідків у виді смерті людини, а тому, з урахування вимог ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, пом`якшення обвинуваченому покарання негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до такого.

Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначаючи обвинуваченому додаткове покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, порушив Правила дорожнього руху, що спричинило тяжкі наслідки, разом з тим, він є раніше не судимим, характеризується позитивно, та приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк два роки.

По справі наявні процесуальні витрати, які понесені на залучення експертів, загальною вартістю 4576 гривень 00 копійок, які на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, зокрема за проведення

- судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 1144 гривні;
- судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 1144 гривні;
- транспортно- трасологічної експертизи вартістю 2288,00 гривень;
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на мотоцикла Viper V250CR р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 та мопед Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , який був накладений на підставі ухвал слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв ОСОБА_15 від 14.05.2018 року (а.п. 260-261 т.1), на підстав ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.
Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч.9 ст.100 КПК України, а саме мотоцикл Viper V250CR р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 та визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 28.04.2018 року та мопед Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , та визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 28.04.2018 року, і знаходяться на зберіганні на території Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п. 219-220), підлягають поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368-371, 373-376,532 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ, мотоцикл Viper V250CR р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 та знаходиться на зберіганні на території Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути останньому, як його законному власнику.
Речовий доказ, мопед Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , та знаходиться на зберіганні на території Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_23 .
Арешт, накладений за ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв ОСОБА_15 від 14.05.2018 року на мотоцикл Viper V250CR р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 та мопед Viper ZS 50 р/н НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, у загальному розмірі 4576 гривень 00 копійок (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1