Дата документу 24.12.2019
Справа № 501/4529/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В ніч з 01.08.2019 на 02.08.2019, приблизно о 03:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , де всі втрьох вживали спиртні напої на кухні вищезазначеної квартири.
Побачивши вказаний конфлікт, ОСОБА_6 діючи умисно, з метою подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_7 , маючи намір на протиправне заподіяння йому смерті, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, допустивши явну невідповідність способу захисту, не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи можливість захистити життя та здоров`я ОСОБА_8 без заподіяння ОСОБА_7 смерті, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, схилився до ОСОБА_7 ззаду, який знаходився у напівлежачому положенні на підлозі, застосовуючи власну фізичну силу, яка виразилась у здійсненні нападу на ОСОБА_7 з удавленням та задушенням шиї, а саме: своєю правою рукою схопив за шию ОСОБА_7 , зігнувши свою руку у лікті, а лівою рукою, яку також зігнув у лікті притиснув шию ззаду, при цьому, здавлюючи шию з великою силою, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: поверхневих дефектів епідермісу шкіри правої передньої-бічної поверхні на межі верхньої і середньої третини шиї, які за даними медико-криміналістичного дослідження, утворились в результаті контактування з слідоутворюючою поверхнею; крововиливи в м`яких тканинах шиї по передній поверхні в проекції щитоподібного хряща та правої передньої-бічної поверхні в проекції дефектів поверхневих шарів шкіри на межі верхньої і середньої третини шиї; переломи щитоподібного хряща: повний перелом кута хряща з переходом на ліву пластину та неповні горизонтальні симетричні переломи правої та лівої пластини хряща задньому краю, які за даними медико-криміналістичного дослідження, мають морфологічні ознаки прямих та могли утворитися в результаті прикладання травмуючої сили в місцях переломів, а також повний поперечний перелом лівого верхнього ріжка, який за даними медико-криміналістичного дослідження, має морфологічні ознаки непрямого та міг утворитися в результаті прикладання травмуючої сили за межами перелому; переломи перснеподібного хряща: повні поперечні переломи дуги хряща справа та зліва, які за даними медико-криміналістичного дослідження, мають схожі морфологічні ознаки непрямих, та могли утворитися в результаті прикладення травмуючої сили за межами переломів, а також повний поперечний перелом дуги хряща в середній частині, який за даними медико-криміналістичного дослідження, має морфологічні ознаки прямого та міг утворитися в результаті прикладання травмуючої сили в місці перелому. Враховуючи відсутність тілесних ушкоджень шкіри шиї, характер для стискуючої петлі, локалізацію і характер та морфологічні особливості виявлених переломів щитоподібного і персневидного хрящів гортані і відповідність їх локалізації один одному, дані огляду трупа на місці його виявлення та показань підозрюваного ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження укладаються в механізм їх одномоментного утворення від одноразового прикладання травмуючої сили стискання шиї постраждалого ліктьовим згином любої руки нападника та під час заподіяння яких ОСОБА_7 був звернений задньою, чи близько до такої, поверхнею тіла до ОСОБА_6 . Стискання шиї рукою, що призвело до переломів хрящів гортані, ускладнилося розвитком небезпечного для життя явища механічної асфіксії та за зазначенням критерієм містить ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Смерть гр. ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями у вигляді переломів хрящів гортані та настала від механічної асфіксії.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , залишивши на підлозі в кімнаті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пішов з квартири у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.118 КК України умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.
24 грудня 2019 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в повному обсязі.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ст.118 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
В угоді також зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, він згоден на призначення йому погодженого з прокурором покарання, просив затвердити угоду.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник адвокат ОСОБА_4 також просили суд затвердити угоду, потерпілий ОСОБА_7 не заперечував проти укладеної угоди, надав письмову згоду на укладення угоди.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ст.469 ч.ч.2, 4 КПК України в кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості.
Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.
Суд вважає, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст.65 КК України, та санкцією ст.118 КК України.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст.183 КПК України, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, так як запобіжний захид у вигляді тримання під вартою не може бути застосованим до нього.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду в даному кримінальному провадженні за його вимогою, а також виконувати в строк до 22 лютого 2020 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Здійснення контролю за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Зарахувати в строк покарання обвинуваченому строк його тримання під вартою з 13 серпня 2019 року, з моменту його затримання, по 24 грудня 2019 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: джинсові шорти, дві футболки, пара шкарпеток, одна перчатка та дві будівельні печатки, фрагмент електричного подовжувача, пластикова пляшка, стакан, паперовий конверт з трьома недопалками, подовжувач, п`ять пляшок з під горілки, біологічні зразки, замки та ключі - знищити, мобільний телефон повернути власнику.
Процесуальні витрати у розмірі 8007,21 грн., пов`язані із залученням експертів, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя