22.06.2020
Справа № 642/2358/20
н/п 1-кс/642/1205/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-

встановив:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 , як представник потерпілого ОСОБА_1 , просить скасувати постанову слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 14.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.
Скарга обґрунтованим тим, що у провадженні Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться справа № 0000313 від 05.02.2020 року за заявою ОСОБА_1 , що здійснюється за ознаками ст. 190 КК України відносно службових осіб фірми Т.М.М. ТОВ у співучасті із заступником директора Департаменту управління нерухомістю фірми Т.М.М. ТОВ ОСОБА_5 .
24.02.2020 року адвокатом було подано клопотання про проведення слідчої дії допиту свідка ОСОБА_5 із застосуванням технічних засобів фіксації, та в присутності особи яка ініціює проведення слідчої дії.
10.03.2020 року адвокатом було подано скаргу слідчому судді Ленінського районного суду м. Харкова на бездіяльність слідчого, яка полягала у нерозгляді даного клопотання заявника.
13.03.2020 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова було частково задоволено скаргу, та зобовязано слідчого розглянути клопотання.
03.06.2020 адвокатом ОСОБА_3 отримано постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 14.05.2020 року.
Адвокат вважає постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_5 , такою, що підлягає скасуванню як необґрунтовану та таку, що спрямована на недотримання здійснення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Зазначає, що оскаржуване рішення слідчого не сприяє охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого.
Так, адвокат зазначає, що рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій є немотивованим та необґрунтованим, що і стало підставою для звернення з цією скаргою до слідчого судді.
У судовому засіданні адвокат позицію, висловлену у скарзі, підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що клопотання розглянув на виконання ухвали слідчого судді, але скаржник має статус у кримінальному провадженні заявника, та який не має право на подання клопотань про проведення слідчих дій. Пояснив, що постановою слідчого від 22.05.2020 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000313 від 05.02.2020 року ОСОБА_1 , а представником потерпілого ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України потерпілий здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що Холодногірським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 05.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_1 .
Встановлено, що адвокат ОСОБА_3 , як представник потерпілого ОСОБА_1 , звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, у якому просив провести із застосуванням технічних засобів та в присутності представника потерпілого допит в якості свідка - заступника директора Департаменту управління нерухомістю фірми Т.М.М. ТОВ ОСОБА_5 .
За результатами розгляду вказаного клопотання слідчим ОСОБА_4 винесено постанову від 14.05.2020, якою у задоволенні клопотання відмовлено.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Статтею 91 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Перевіряючи обґрунтованість постанови слідчого, слідчий суддя враховує те, що клопотання розглянуто детективом в порядку ст. 220 КПК України, у постанові викладено мотиви та обґрунтування рішення в частині відмови у проведенні такої слідчої (розшукової) дії як допит свідка.
Тому, постанова детектива від 14.05.2020, з врахуванням положень ч. 5 ст. 40 КПК України, є законною, обґрунтованою, винесеною в межах повноважень, з дотриманням вимог, встановлених ст. 110 КПК України.
Слідчий суддя не погоджується з доводами адвоката, що слідчий відмовляючи у проведенні ініційованих адвокатом слідчих (розшукових) дій не сприяє охороні прав, свобод та законних інтересів потерпілого, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право, у тому числі, подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання.
За змістом ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що саме процесуальна самостійність слідчого обумовлюється необхідністю проведення ефективного досудового розслідування.
Саме слідчий визначає тактику досудового розслідування у кримінальному провадженні та необхідність вчинити окремі підготовчі процесуальні дії, які забезпечать ефективність та результативність проведення інших слідчих (розшукових) дій.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що процесуальний статус скаржника на час розгляду скарги - є статус представника заявника, оскільки постановою слідчого від 22.05.2020 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000313 від 05.02.2020 року ОСОБА_1 , а представником потерпілого ОСОБА_3 .
Статус у кримінальному провадженні як заявника, ст. 60 КПК України не передбачає права звернення до слідчого із клопотанням про проведення слідчої дії.
Керуючись ст. 2, 7, 60, 110, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1