ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участі сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000023 від 10.01.2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, неодруженого, безробітного, студента 4 курсу Чернівецького політехнічного коледжу, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на нього окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.

ЄУНСС:718/2388/19
НП: 11-кп/822/117/20 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч.1ст.286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , майнову шкоду за пошкодження його транспортного засобу в розмірі 97629 гривень 14 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Згідно з вироком районного суду, 26.11.2018 року приблизно о 16 годині водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford-Tranzit», номерний знак НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Т -26-01, сполученням «Чернівці-Вашківці-Путила-КПП Руська» в с. Чортория Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони м. Вашківці, Вижницького району в напрямку с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, на швидкості не більше 50 км/годину, що перевищує допустиму в межах населеного пункту.

Наближаючись до будинку № 29, водій ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості руху та не упевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив маневр обгону їдучого попереду в попутному напрямку вантажного автомобіля, внаслідок чого автомобіль під його керуванням здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги, де допустив зіткнення з деревами та перекидання.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру вказаного автомобіля ОСОБА_10 , у відповідності до висновку СМЕ № 38-Е від 15.03.2019 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: травматичного вивиху акроміального кінця правої ключиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожню-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1 та 12.4 ПДР встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить скасувати вищевказане рішення суду першої інстанції та призначити йому більш м`яке покарання за ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. В задоволенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди просить відмовити.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано того, що він являється особою молодого віку, за два тижні до ДТП отримав посвідчення водія, являється студентом та не має постійного джерела доходу. Вважає, що судом не враховано і того, що автомобіль йому не належить, при цьому технічний стан такого був несправний, а тому, на думку обвинуваченого, відповідальний за технічний стан автомобіля був потерпілий ОСОБА_10 та саме ним було допущено в експлуатацію транспортний засіб в несправному стані, на літній гумі в сніжну погоду.

Зазначає, що суд безпідставно призначив йому додаткове покарання у вигляді одного року позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки дане питання в судовому засіданні взагалі не обговорювалось та у вироку не зазначено: з яких мотивів суд призначив таке додаткове покарання.

Звертає увагу і на те, що в матеріалах справи міститься постанова районного суду винесена за тими ж подіями та обставинами ДТП, яка мала місце 26.11.2018р., з якої вбачається, що внаслідок вказаної ДТП відсутні пошкодження транспортних засобів та матеріальні збитки, а також тілесні ушкодження учаснику ДТП.

Свої апеляційні доводи в частині цивільного позову обґрунтовує тим, що судом жодним чином не вмотивано рішення щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 97629, 14 грн. та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній зазначених, міркування прокурора та представника потерпілого, які вважають, що за встановлених під час судового засідання у суді апеляційної інстанції обставин апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Сатттею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КГІК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному проваджені.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як встановлено із вироку суду першої інстанції, розгляд проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до технічного запису судового засідання від 16.12.2019 року, судом першої інстанції належним чином не було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 порядок розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України та наслідки такого розгляду для обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 є юридично необізнаною особою, має повну загальну освіту. Судом першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України не з`ясовано, чи вірно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, зокрема в чому полягає зміст позбавлення правна на оскарження обставин, які ніким не оспорюються, чи добровільна згода обвинуваченого на такий розгляд справи та чи добровільна його позиція щодо вчиненого злочину.

В апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_6 заперечив окремі фактичні обставини кримінального правопорушення згідно з висунутим йому обвинуваченням, у тому числі щодо того, що ДТП сталась саме через потерпілого ОСОБА_10 , який допустив в експлуатацію технічно несправний автомобіль. Також посилається на постанову районного суду, в якій були встановлені такі ж самі обставини, які мали місце 26.11.2018 року та відповідно до якої: механічні пошкодження транспортних засобів, матеріальні збитки, тілесні ушкодження відсутні.

Між тим, суд зазначив у вироку, що ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю та підтвердив обставини інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся у вчиненому, тобто виклав висновки, які вочевидь не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та поясненням обвинуваченого, оскільки вони не підтверджуються дослідженими доказами.

На думку колегії суддів, зазначені обставини свідчать про порушення у системному зв`язку принципу безпосередності дослідження доказів, права обвинуваченого на захист, а також презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Ці, а також зазначені вище вимоги КПК України, не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9, ст. 7 КПК України та беручи до уваги допущені суттєві порушення районним судом вимог кримінального процесуального закону та загальних засад кримінального провадження - законності, забезпечення права на захист (п. 2, 13, ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого належить усунути вказані порушення кримінального процесуального закону, перевірити в повному обсязі доводи апеляційної скарги обвинуваченого, повно та всебічно провести судовий розгляд, дослідити всі обставини кримінального провадження, вирішити у відповідності з законом клопотання сторін, дати належну оцінку всім доказам кримінального провадження, проаналізувати всі докази з точки зору їх сукупності, взаємодоповнення та взаємозв`язку і ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 9, ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 416, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3