Справа №487/5877/18
Провадження №1-кп/487/151/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження№0003051 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, працюючого будівельником на ТОВ "Менамах", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:
08.08.2018, близько 05.45 год. у ОСОБА_3 , який знаходився у кімнаті №420 готелю «Каравелла» по вул.. Терасна 13 в м.Миколаєві, виник злочинний протиправний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна.
Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_5 та сторонніх осіб, таємно із тумбочки, яка знаходилась у вказаній кімнаті, викрав мобільний телефон марки « Samsung G950», темно-синього кольору вартістю 18126,86 грн. у чохлі марки « Samsung S8 G950» темно-синього кольору, вартістю 227,92 грн. із захисною плівкою для мобільного телефону, вартістю 97,50 грн.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 18452,28 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що він 08.08.2018 знаходився у кімнаті №420 готелю «Каравелла» по вул.. Терасна 13 в м.Миколаєві. Спочатку в кімнаті проживав сам, потім до нього підселили ще двох хлопців. Зранку, збиравшись на роботу, побачив у тумбочці мобільний телефон марки « Samsung G950», який викрав. Дорогою здав телефон у ломбард за 5500 грн., гроші витратив на власні потреби. Викрав телефон в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ №1 і МОНД не перебуває.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, обставин, що пом`якшують покарання, даних про його особу, який раніше не судимий, працює, має джерело доходу, а також враховуючи поведінку обвинуваченого за період кримінально-процесуального провадження, а саме, що протягом судового розгляду справи тривалий час не виконував свого обов`язку щодо явки до суду та був оголошений у розшук, суд приходить до висновку, що для досягнення мети виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання, в межах санкції ст.. 185 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України , ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1