Справа № 282/1380/19
Провадження № 1-кс/282/25/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 31.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000249,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Любарського районного суду із скаргою на рішення начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 31.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000249 від 20.09.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У вказаній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вищезазначену постанову слідчого, яку вона отримала 17.01.2020 року та відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні.

В обґрунтування заявлених у скарзі вимог, скаржниця вказує на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження проведено поверхнево, не проведено всіх можливих та необхідних слідчих дій: не допитано свідків, а також на її думку судово-медична експертиза проведена з порушеннями.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені у скарзі вимоги підтримала з підстав викладених у ній та просила суд скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки вона постановлена з порушенням вимог КПК України. В судовому засіданні 11.02.2020 року скаржниця ОСОБА_3 вважала за можливе продовжувати розгляд скарги у відсутності не призначеного їй представника.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні 23.01.2020 року заперечував проти задоволення вимог скарги і просив відмовити у її задоволенні за безпідставністю. Крім того, він пояснив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження з метою виявлення та фіксації тілесних ушкоджень про які у своїй заяві зазначала ОСОБА_3 , було призначено та проведено судово-медичну експертизу останньої, на вирішення якої поставлено ряд питань. За результатами вказаної експертизи, будь-яких видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 виявлено не було, а тому дати відповіді на поставлені перед експертами питання не представилося за можливе. За таких обставин він вважає, що слідчі дії проведені в повному об`ємі, а рішення про закриття кримінального провадження є законним. В судове засідання 11.01.2020 року слідчий ОСОБА_4 не з`явився по невідомим суду причинам про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, однак відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Судом було задоволено клопотання скаржниці щодо призначення їй представника з числа адвокатів безоплатної правової допомоги, однак на виконання ухвали від 23.01.2020 року на адресу суду надійшли відповіді від регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Житомирській області та Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в яких ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні представника(захисника) в даному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що її доходи перевищують два прожиткових мінімуми для непрацездатних осіб, а також те, що скарга ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 31.12.2019 року про закриття кримінального провадження не є захистом за призначенням в кримінальному провадженні. Відтак, з урахуванням викладеного та думки скаржниці суд вирішив продовжити розгляд її скарги без залучення їй представника (захисника).

Вислухавши думку скаржниці, слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено до суду.

Частиною 1 ст.304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так в судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2019 року слідчим відділом Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000249 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Постановою слідчого від 11.11.2019 року з метою виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №3553 від 12.11.2019 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження та покладений в основу оскаржуваної постанови, у ОСОБА_3 будь-яких видимих тілесних ушкоджень при судово-медичному обстежені виявлено не було, а тому дати відповіді на поставлені запитання не представилося за можливе.

Постановою начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.12.2019 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчим взято до уваги, що кримінальне провадження №0000249 внесено до ЄРДР за фактом вчинення щодо ОСОБА_3 насильницьких дій, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, однак в ході проведення судово-медичної експертизи, у останньої будь-яких видимих тілесних ушкоджень виявлено не було, що і послужило підставою для закриття даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Згідно п.4 ч.3 ст.69 КПК України, експерт має право : викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких йому не були поставлені запитання.

Частиною 1 ст.101 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.102 КПК України, якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку. Висновок підписується експертом.

У частині 3 ст.101 КПК України вказано, що висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Отже, даючи висновок №3553 від 12.11.2019 року експерт ОСОБА_5 не змогла дати відповіді на поставлені їй питання, оскільки при судово-медичному обстежені тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 виявлено не було, а також нею у своєму висновку не було зазначено інших відомостей, які могли б мати значення для даного кримінального провадження у відповідності до вищезазначених норм КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржницею ОСОБА_3 не наведено та не надано суду переконливих доказів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Вислухавши у судовому засіданні доводи сторін, вивчивши оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення вимог скарги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволені вимог скарги ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 31.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000249 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Cлідчий суддя ОСОБА_1