Справа № 635/748/20
Провадження № 1-в/635/111/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року, який скасовано в частині призначеного покарання вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просить застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року та перерахувати строк його попереднього ув`язнення в Старобільському СІЗО № 18 у період з 22 листопада 2018 року до 10 квітня 2019 року, а також до дня ухвалення рішення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку покарання 22 листопада 2018 року; кінець строку покарання 22 листопада 2022 року. На час звернення до суду перебуває в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 заперечував.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кізляр Республіки Дагестан Російської Федерації, громадянин України, який має середню освіту, неодружений, засуджений за вироком Первомайського міського суду Луганської області від 25 липня 2000 року за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Первомайського міського суду Луганської області від 03 квітня 2002 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Первомайського міського суду Луганської області від 24 квітня 2007 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Первомайського міського суду Луганської області від 20 вересня 2011 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Первомайського міського суду Луганської області від 12 грудня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Первомайського міського суду Луганської області від 19 березня 2014 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03 серпня 2018 року за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 03 жовтня 2018 року за відбуттям строку покарання, вироком Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Початок строку покарання 10 квітня 2019 року. Кінець строку покарання 22 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. І Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131) викладено в такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування - 20 червня 2017 року.

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, а саме якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються судами при застосування таких норм права.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке вчинено 20 лютого 2018 року; до набрання цим вироком законної сили ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою; пів варту взяти в залі суду негайно; строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 22 листопада 2018 року.

Вироком Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року скасовано вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року в частині призначеного покарання та ухвалено новий, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 10 квітня 2019 року; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 листопада 2018 року до 10 квітня 2019 року з розрахунку день за день.

Вирок суду від 22 листопада 2018 року набрав законної сили 10 квітня 2019 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, який він вчинив 20 лютого 2018 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», тому відсутні підстави для зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд відмовляє ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1