Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8521/17
Провадження № 1-кп/644/204/19
Справа № 644/8521/17
УХВАЛА
Іменем України
27 травня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005370 від 06.09.2017 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області, з середньою освітою, одруженого, працюючого у приватному порядку, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування посилався на те, що в кримінальному провадженні наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не маючи тісних соціальних зв`язків може переховуватись від суду, може вчинити тиск на свідків, які не допитані судом та особу якій було доручено проведення оперативної закупки, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки саме за місцем проживання обвинувачений виготовляв та зберігав наркотичні засоби, джерелом його доходу слугував збут наркотичних засобів, що свідчить про неможливість запобіганні цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував зазначивши, що прокурором не доведено ризики, обвинувачений раніше не судимий, має сім`ю, опікується матір`ю, має постійне місце проживання та роботи, що свідчить про наявність соціальних зв`язків, за час перебування у СІЗО погіршився стан його здоров`я, є підозри на отит та гайморит і належне лікування в умовах СІЗО йому надано бути не може, жодне обвинувачення прокурором суду не доведено тому вважав за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Крім того, зазначив, що сама по собі тяжкість злочину не є безумовною підставою до застосування такої суворої міри запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та зазначив, що ніяких злочинів не вчиняв та на час затримання працював у приватному порядку також зазначив, що погіршився його стан здоров`я.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про доцільність продовження строку обраного раніше обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого чи свідка; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується прокурором у вчиненні тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу спливає 30.05.2019 р.

Судом встановлено, що на момент затримання ОСОБА_3 постійного джерела до існування не мав, що у свою чергу дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі має можливість переховуватись від суду у зв`язку із відсутністю тісних соціальних зв`язків, чим буде перешкоджати розгляду кримінального провадження, а також з метою запобігання спробам обвинуваченого вчиняти кримінальні правопорушення то суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Крім цього, у рішенні по справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Сторона захисту посилаючись на погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 не довила наявність у нього захворювання та неможливості проведення ефективного лікування адміністрацією установи, в якій обвинувачений утримується, жодним допустимим доказом.

Враховуючи існування ризиків, суд продовжує для ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 331, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 25 липня 2019 року, тим самим відмовивши в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: