Справа № 463/5915/19
Провадження № 1-кп/463/475/19
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

09 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9

ОСОБА_10

у м. Львові

у відкритому підготовчому судовому засіданні,

розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 22 жовтня 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, з вищою освітою, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, з вищою освітою, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

за ч. 3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

19 липня 2019 року на адресу Личаківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000324 від 22 жовтня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України. і ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 23 липня 2019 року призначено обвинувальний акт до розгляду в підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

Прокурори відносно повернення обвинувального акту заперечили та пояснили, що вважають обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Захисники та обвинуваченні відносно повернення обвинувального акту не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як звернуто увагу в постанові Верховного Суду України (справа N 5-328кс16), важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. А згідно з підпунктами «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що межі гарантій, передбачених підпунктом «a» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення у справі «Жупнік проти України»).

Отже, визначення та встановлення меж судового розгляду кримінального провадження в суді на основі обвинувального акту є однією із гарантій забезпечення права обвинуваченого на захист, а також права на справедливий судовий розгляд змагального характеру.

З обвинувального акту вбачається, що прокурором не конкретизовано у фабулі обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 368 КК України та за ч. 3 ст. 307 КК України, а також ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 307 КК України (сторінки обвинувального акту 3, 5, 7) місця зустрічі ОСОБА_11 зі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , лише вказано приблизну адресу: м. Львів, вул. Дж.Вашингтона біля ресторану «Три оскара», а саме не вказано конкретної поштової адреси, хоча така наявна. Не зазначення конкретної поштової адреси породжує питання підсудності вказаного кримінального провадження, оскільки одна сторона вулиці Дж.Вашингтона відноситься до Личаківського району м. Львова, а інша до Сихівського. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено в якому саме подвір`ї (адреса такого, оскільки з обвинувального акту не можливо чітко зрозуміти) відбулась передача паперового стакана замотаного харчовою прозорою плівкою з наркотичним засобом, тобто фактично місця вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотиків.

Крім того, в обвинувальному акті прокурор вказує, що обвинуваченому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України, хоча фабула обвинувачення викладене лише щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин в обвинувальному акті має значення для правильного визначення територіальної підсудності кримінального провадження, для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також сприяти належному забезпеченню обвинуваченому права на захист від конкретного пред`явленого обвинувачення.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення недоліків, які описані вище.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000324 від 22 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України повернути прокурору для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_12

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3