Справа № 308/2933/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
потерпілого- ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004199 від 31.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004199 від 31.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , посилаючись на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 30.08.2019 року, водночас ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечила та подала клопотання про зміну запобіжного заходу у якому просила суд змінити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м"який, а саме особисту поруку громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посилаючись на те, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на сьогоднішній день є занадто суворим, оскільки встановлені ризики прокурором не доведені та не існують, оскільки досудовим розслідуванням зібрані всі достатні, на думку слідчого та прокурора докази та матеріали кримінального провадження передані до суду, в судовому засіданні допитані всі свідки по справі, що унеможливлює будь-який тиск на них з боку обвинуваченого, а також на те, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності вперше, характериризується як за місцем проживання так і за місцем перебування в УВП № 9 тільки позитивно, має на утриманні батьків похилого віку, брата - інваліда 3-ї групи, які потребують допомоги обвинуваченого, має постійне місце проживання та займався суспільно-корисною працею. Також зазначила, що її підзахисний не має ні наміру, ні можливості переховуватися від суду, знищити чи сховати будь-який доказ у справі чи впливати на потерпілого чи свідків, оскільки він має міцні соціальні зв"язки з родиною, паспорт громадянина України паспорт громадянина України для виїзду за кордон у нього можна вилучити, за весь період досудового слідства та судового розгляду жодних спроб впливу на потерпілого з боку родичів чи друзів потерпілого чи свідків не зафіксовано. Додала, що ОСОБА_10 в судове засідання не з"явився, однак ч.2 ст. 180 КПК України, передбачає, що судом може бути визнано достатнім наявність і лише одного поручителя, якщо ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру, а ОСОБА_9 є такою особою.
Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного та пояснив, що не має наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що буде з"являтися на всі виклики суду. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистої поруки.
Присутня в судовому засіданні адвокат ОСОБА_11 пояснила, що готова взяти на себе зобов`язання щодо поруки за виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків і за необхідності на перщу вимогу доставити його до суду. Зазначила, що знає ОСОБА_8 з дитинства, оскільки вони народилися в одному місті - Сваляві, вона добре знає сім`ю ОСОБА_8 , оскільки їхні сім`ї дружили. Після переїзду до м. Ужгорода вони також продовжили спілкування. Їй відомо, що ОСОБА_8 є законослухняною особою, ніколи раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні пристарілих батьків 60 і 70 років та брата ОСОБА_12 інваліда війни, пожиттєво, не має шкідливих звичок, займається спортом, є позитивною, доброю, порядною, стриманою, врівноваженою людиною. Вона глибоко переконана, що ОСОБА_8 не має на меті жодним чином ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність. Вона готова поручитися за те, що ОСОБА_8 буде добросовісно виконувати покладені на нього обов`язки і з`являтися до суду на кожний виклик. Надала суду письмову заяву про бажання взяти особу на поруки.
Заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисника обвинуваченого та пояснення адвоката ОСОБА_9 , думку учасників судового провадження, щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як встановлено судом згідно ухвали суду від 02.07.2019 року продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 30.08.2019 року.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та пов`язані із застосуванням насильства до потерпілого спрямованого на заподіяння смерті.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, судом взято до уваги та оцінено обставини, які характеризують обвинуваченого, а саме в ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_8 є молодий за віком, має задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, ніде не працює, що свідчить про незадовільний майновий стан. Також як встановлено, ОСОБА_8 є неодруженим, утриманців немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв"язків.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховує характер та обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, та приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, чи може вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.
Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим, згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за злочини, що йому інкримінується за ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115КК України та ч.4 ст. 187 КК України, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, із конфіскацією майна, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
При цьому, що стосується клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, то суд вважає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого цього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 176-178, 315,331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 27 жовтня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3