справа № 749/246/19
провадження № 1-кп/732/75/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження відомості про яке 17.09.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щорс Чернігівської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 18.12.2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 10.04.2015 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;

- 16.11.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 1-го року 1-го місяця позбавлення волі ;

- 26.04.2016 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 72 КК України зараховано в термін відбування покарання строк перебування під вартою з 25.09.2015 року до 03.02.2016 року та з 18.03.2016 року до вступу вироку в законну силу ;

- 22.02.2019 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1рік6 місяців,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачена ОСОБА_3 01.07.2018 року, близько 00 години 42 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе „Десяточка, яке розташоване по провул. Вокзальний, 4 у м. Сновськ Чернігівської області, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 спав, таємно, повторно, зі столу викрала мобільний телефон марки „Xiaomi, моделі „Redmi 5 IMEI-1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1067 від 23.10.2018 року становить 2 506,37 грн..

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 01.07.2018 року близько 00 години 43 хвилини, з шиї потерпілого ОСОБА_9 , який спав, зняла золотий ланцюг 585 проби, вагою 2,21 грамів та золотий хрестик 585 проби, вагою 0,99 грамів, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1253 від 12.12.2018 року становить 1 341, 27 грн. та 600, 84 грн відповідно, які належали ОСОБА_8 , внаслідок чого йому заподіяно майнову шкоду на загальну суму 4 448,48 грн.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, вказує, що 01.07.2018 року, близько 00 години 42 хвилин, зайщла в кафе „Десяточка, Відвідувачів майже не було, а наглядно знайомий їй потерпілий ОСОБА_8 спав на столі, біля нього лежав мобільний телефон марки „Xiaomi, моделі „Redmi 5 , а на шиї у потерпілого помітила золотий ланцюжок та хрестик. Усвідомлюючи, що потерпілий перебуває в такому стані, що не помітить її дій, скориставшись тим, що інші відвідувачі відсутні, вона забрала мобільний телефон потерпілого та зняла з його шиї золотий ланцюжок та хрестик. Про те, що в кафе здійснюється відеспостереження, вона дізналась тільки в ході досудового слідства. Під час своїх дій, вона вважала, що діє таємно та її умисел був спрямований на таємне викрадення майна потерпілого. З потерпілим під час досудового розслідування вони порозумілись, майно йому повернуто. Виховує двох дітей, просить не позбавляти її волі.

Потерпілий заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у його відсутності .
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі.

Дії ОСОБА_3 , які виразились в таємному викраденні майна у потерпілого ОСОБА_8 (крадіжка), вчинені повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Цивільний позов не заявлено
Вирішуючи питання про призначення покарання винній, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого діяння, зокрема, належність до злочинів середньої тяжкості; сукупність всіх важливих обставин провадження; наслідки, що настали; особу винної: її сімейний стан, стан здоров`я, матеріальний стан; перебування на її утриманні двох неповнолітніх дочок, остання з яких народжена 03.09.2019 року; відсутність претензій у потерпілого; фактичне повернення потерпілому майна, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, осуд своєї поведінки виражений в судовому засіданні.
Не може бути врахована як обтяжуюча така названа в обвинуваальному акті обставина як рецидив. Так, у відповідності до розяснення, викладеного у п 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судом кримінального покарання, якщо якась із обставин, наведених у ч.1 ст.66, ч.1 ст. 67 КК України, передбачена в статті Особливої частини цього кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як помякшуючу або обтяжуючу покарання обставину.
Згідно санкції ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді зростання його суворості: від наймякшого до найсуворішого, однак законом (ст.60-61 КК України) визначені винятки щодо застосування покарання до жінки, яка виховує дітей до 14 років, тому покарання у виді позбавлення волі, хоч і є найсуворішим, однак відповідає принципу індивідуалізації покарання.
З урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинила злочин 01.07.2018 року, а Оболонським районним судом м. Києва вирок був проголошений щодо неї за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 22.02.2019 року, який набрав законної сили 11.11.2019, необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України. Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст. 70 КК України застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути призначені покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті) за якою особу засуджено і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин.
Призначивши покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, суд з урахуванням встановлених обставин виховання обвинуваченою двох малолітніх дітей, з урахуванням переоцінки її ставлення до власних протиправних дій, наявного висновку органу пробації та фактичного повернення майна потерпілому, переконаний, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає можливим застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України. Тривалість іспитового строку суд в даному вироку встановлює виходячи з форми вини, виду умислу, мотивів і мети, якими керувалася винна, враховує фактичне доведення злочину до кінця, а також ступінь суспільної небезпеки корисливого злочину і ступінь суспільної небезпеки особи обвинуваченої. З урахуванням вказаного достатнім є іспитовий строк тривалістю два роки.
Процесуальні витрати за проведення у справі експертиз слід стягнути з винного на користь держави. Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили не обирати.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИ В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді двох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки, визначені пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1001,00 грн (одна тисяча одна гривня) на залучення експерта та проведення судово-товарознавчих експертиз.
Речові докази: телефон марки „Xiaomi, моделі „Redmi 5 IMEI-1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у його володінні як річ, що належить йому на праві власності; золотий ланцюг, 585 проби, вагою 2,21 грамів та золотий хрестик, 585 проби, вагою 0,99 грамів, який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області повернути потерпілому ОСОБА_8 ; носій інформації оптичний CD-RW-диск № HLD629QJ29042625В02 з відеозаписами з камер візуального спостереження у приміщенні кафе „Десяточка, носій інформації оптичний CD-RW-диск № HLD629QJ29042522В01 з відеозаписом огляду місця події від 27.09.2018 року, носій інформації оптичний CD-RW-диск № 9056602В301402389HS з відеозаписом слідчого експерименту від 12.02.2019 року, носій інформації оптичний CD-RW-диск № 9054603ВВ1606644HS з відеозаписом слідчого експерименту від 12.02.2019 року за участі потерпілого ОСОБА_8 зберігати в матеріалах провадження № 0000266 у Щорському відділі Менської місцевої прокуратури.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору, направити потерпілому
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,
Суддя ОСОБА_1