ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 703/2319/18
провадження № 1-кп/691/126/19
УХВАЛА

04 вересня 2019 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , та обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, у кримінальному провадженні №0000118, внесеного 15.01.2016 року до ЄРДР, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляді суду перебувають матеріали кримінального провадження №0000118 від 15.01.2016 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , за фактом викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

До суду прибули прокурор, захисник, обвинувачений доставлений під вартою. Потерпіла бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Прокурор Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотала про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , з тих підстав, що відповідно до ст.177 КПК України, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, судимість за що у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні 14.01.2016 року злочину проти власності, в зв`язку з чим залишаючись на волі та не маючи постійної роботи, законного прибутку, наявні достатні підстави вважати, що він зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, 16 серпня 2017 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук згідно ст.281 КПК України, що свідчить про його переховування від органів досудового розслідування та суду. Згідно до ст. ст. 177-178 КПК України, метою продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 є продовження існування ризиків, а саме, він може вчинити нові кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, чинити тиск на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому будь-які інші запобіжні заходи передбачені ст.176 КПК не спроможні забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не усувають існування встановлених ризиків передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обізнаність підозрюваного про суворість покарання, передбаченого санкцією статті за якою його притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що він зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризики, передбачені ст.177 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу не зменшились, обставини зазначені в ухвалах суду про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не змінились і продовжують мати місце.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , заперечили, клопотали про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме, на домашній арешт в нічний час, вказують, що провадження в суді перебуває довгий час, та є можливість переглянути обраний на досудовому розслідуванні запобіжний захід у виді тримання під вартою. Обвинувачений вказав, що проживав близько року до часу затримання з цивільною дружиною, яка працює та проживає в м. Полтава, має дітей, та зобов`язується прибувати до суду на кожну вимогу, доказів впливу на свідків та потерпілу немає, вину у пред`явленому обвинуваченні не визнає, розшук був формальний.

Прокурор можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не розглядає, так як обвинувачений не має постійного місця проживання, реєстрація, та фактичне проживання різні, часто змінюються, має судимість за злочини про власності, перебував у розшуку, що свідчить про можливість переховуватись від суду.

Суд вивчивши доводи клопотання, заслухавши прокурора, думку обвинуваченого, захисника, приходить до такого.

За нормами ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи заявлене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд бере до уваги, вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, судову практику Європейського Суду з прав людини, закріплену в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року.

15.09.2019 року закінчує дію запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судовий розгляд матеріалів кримінального провадження триває. У судовому засіданні 04.09.2019 року допитано потерпілу та відповідно до ухваленого порядку, дослідження доказів, прийнято рішення про відкладення судового розгляду, у зв`язку з чим до закінчення дії строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , не представляється можливим завершити судовий розгляд за обвинувальним актом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 року, слідчий, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд, відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Обвинувачений ОСОБА_5 , не має постійного місця проживання, реєстрація та фактичне проживання різні, часто змінювалися, має судимість за злочини проти власності, перебував у розшуку з 16 серпня 2017 року, що свідчить про його переховування від органів досудового розслідування та можливість переховуватися від суду. Застосування інших запобіжних заходів, альтернативних утриманню під вартою щодо обвинуваченого, не встановлено.

За нормами ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, за нормами ст.199 КПК України, повинно містити, в тому числі, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ризики переховування від суду, перешкоджання здійсненню правосуддя, вчинення іншого кримінального правопорушення, що передбачені ст.177 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу не зменшились, і продовжують мати місце.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник (адвокат) ОСОБА_4 , заявляючи усне клопотання про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 проживав з цивільною дружиною ОСОБА_8 , не довели гарантій явки обвинуваченого до судових засідань у м. Городище, Черкаської області, як і те, чи на сьогодні, вони підтримує стосунки, місце реєстрації (проживання) ОСОБА_8 , не надано її згоду. Інших близьких осіб, які могли б гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не встановлено.

Приймаючи рішення суд враховує не лише інтереси конкретної особи, але й загальносуспільний, який у даному випадку стосується результату розгляду кримінального провадження, та вважає, що продовжують існувати ризики переховування від суду, перешкоджання здійсненню правосуддя, вчинення нових кримінальних правопорушень, мета і підстави до продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою і надалі є актуальними.

Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на думку суду, зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 331, 350, 183, 199, 369, 372, 392 КПК України, рішенням КСУ у справі №3-208/2018 (2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_9 від 13.06.2019 року №4-р/2019,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю АР Крим, Кіровського району, с. Льговське, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, до 02.11.2019 року, включно, з утриманням у ДУ "Черкаський слідчий ізолятор".

Повідомити родичів ОСОБА_5 (цивільну дружину ОСОБА_8 ) про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1