печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2019 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тріполі Лівії, громадянина Лівії, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Так, у 2013 році, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_5 , вирішив придбати документ, а саме посвідчення водія, яке б надавало право керувати транспортним засобом.

В середині жовтня 2013 року, перебуваючи в м. Луганськ ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою органом досудового розслідування особою, яка запропонувала йому отримати посвідчення водія, за грошову винагороду в розмірі 5000 гривень, при цьому здавати будь-які екзамени із теоретичної чи практичної автомобільної підготовки та проходити медичну комісію йому не потрібно.

В невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 повторно зустрівся з невстановленою органом досудового розслідування особою, від якої отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи з обслуговування м. Луганськ, сплативши невстановленій особі грошові кошти в сумі 5000 гривень, при цьому жодних екзаменів із теоретичної чи практичної автомобільної підготовки, медичних комісій останній не проходив.

Отримавши вказане посвідчення у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу а саме: посвідчення водія на його ім`я, яке б надавало право керувати транспортним засобом.

21.10.2018 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Липській в м Києві на автомобілі «Mazda 6» з номерним знаком « НОМЕР_2 », порушив правила дорожнього руху в наслідок чого був зупинений працівниками поліції.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.04.2013 видане на його ім`я, яким він користується, є підробленим, вирішив реалізувати свій злочинний умисел шляхом пред`явлення вказаного посвідчення, з метою підтвердження права керувати транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до отриманої з Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України відповіді за вх. 31/26-223/3від 19.11.2018, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.04.2013 видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи з обслуговування м. Луганськ.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

28.11.2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0004747 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ст. 358 ч. 4 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.. 4 ст. 358 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 28.11.2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1