ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, із повною середньою освітою, маючого на утриманні малолітню доньку 2013 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
20.05.2019 у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , знаходячись в лісосмузі, поблизу ТРК «Караван», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, знайшов, а таким чином незаконно придбав, 1 (один) корпус гранати РГД-5 з запалом до ручних гранат УЗРГМ, які у подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи, що в своїй сукупності це бойовий припас та усвідомлюючи відсутність передбаченого законом дозволу на такі дії, зберігав за місцем свого постійного мешкання у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , з метою подальшої реалізації.
21.05.2019 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне носіння бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи відсутність передбаченого законом дозволу на такі дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного зберігання та носіння вказаного вибухового пристрою, носив вищевказаний 1 (один) корпус гранати РГД-5 з запалом до ручних гранат УЗРГМ, в особистих речах, тим самим приховуючи, з метою подальшої реалізації, однак знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 був зупинений співробітниками правоохоронних органів.
В ході проведеного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено вищевказані 1 (один) корпус ручної гранати РГД-5 промислового способу виготовлення з запалом до ручних гранат УЗРГМ промислового способу виготовлення, які в своїй сукупності (штатному з`єднанні) згідно з висновком судової вибухотехнічної експертизи №4/134СЕ-19 від 30.05.2019 відносяться до категорії боєприпасів, які ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого продажу, незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
Придбання, зберігання та носіння ОСОБА_4 вказаної гранати без додержання вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджених наказом МВС України від 21.08.1998 №662, є незаконним.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
05.07.2019 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Харківської міської прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до Угоди від 05.07.2019 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
У підготовчому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням узгодженого покарання.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що угода при визнання винуватості підлягає задоволенню, оскільки суд переконався у добровільності укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.
Як особистість ОСОБА_4 працездатний, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Враховуючи що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає,що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
За таких підстав суд вважає доведеним вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.
Процесуальні витрати у справі, а саме витрати на проведення експертизи у розмірі 1256,08 грн., стягнути.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 374,468, 469, 473-475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 1986 року народження, визнати винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: осколок гранати РГД-5 згідно з актом №57 знищено шляхом підриву на спеціальному майданчику;
ДВД-диск, на якому міститься відео з моментом вилучення у обвинуваченого гранати РГД-5, - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий