Провадження № 1-кс/344/9549/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0002716 від 16.08.2019, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002716 від 16.08.2019 стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

Так, 15.08.2019 у період часу з 09 год до 19 год ОСОБА_4 незаконно проник у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав ювелірні вироби із золота та грошові кошти, спричинивши потерпілим майнову шкоду на загальну суму 201 179,87 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 незаконно проник у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали ювелірні вироби із золота, наручний годинник, грошові кошти, спричинивши потерпілим майнову шкоду на загальну суму 88 514,89 грн.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , 17.08.2019, близько 12 год 30 хв, незаконно проник у приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали ювелірні вироби із золота, спричинивши потерпілим майнову шкоду на загальну суму 21 073,38 грн.

17 серпня 2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 серпня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_4 , українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, з середньою освітою, раніше судимому: 23.09.1993 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 16.05.1997 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 140, ст. 208, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна; 13.07.1999 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст.145 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі; 01.03.2002 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

01.08.2007 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 22.02.2019 Луцьким міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

19 вересня 2019 року ухвалою Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 15.10.2019 включно.

30 вересня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

18 жовтня 2019 року у зазначеному кримінальному провадженні закінчується строк досудового розслідування.

09 жовтня 2019 року керівником Івано-Франківської місцевої прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 18 листопада 2019 року.

У кримінальному провадженні проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, проте завершити досудове розслідування у двомісячний термін не вдалось, оскільки для виконання завдань кримінального провадження необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:

- оголосити остаточну підозру ОСОБА_4 та додатково допитати його як підозрюваного;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 є жителем іншої області, не має постійного місця проживання на території м. Івано-Франківська, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, тому може виїхати за межі Івано-Франківської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжких корисливих злочинів, а тому з метою отримання засобів для існування може продовжити свою злочинну діяльність.

Крім того, останній в минулому, вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину.

Заявлені вище ризики були доведені в суді та на цей час не зменшилися.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання не заперечив.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.08.2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.08.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

19.09.2019 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком до 15.10.2019 року, з одночасним визначенням розміру застави в сумі 57 630,00 грн.

30.09.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

09.10.2019 року керівником Івано-Франківської місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 18.11.2019 року, про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В той же час 15.10.2019 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані.

В той же час обставини, які зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 18.11.2019 року (в межах строку досудового розслідування) із раніше визначеним розміром застави, оскільки, клопотань про перегляд розміру застави не надходило.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 23.09.1993 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 16.05.1997 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 140, ст. 208, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна; 13.07.1999 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст.145 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі; 01.03.2002 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 01.08.2007 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 22.02.2019 року Луцьким міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, до 18 листопада 2019 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Тримання під вартою підозрюваного дійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1