Справа № 538/1563/19
Провадження № 1-кп/538/104/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
15 жовтня 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
потерпілого - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Хейлівщина Чорнухинського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого:
1)17 квітня 2007 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлений тривалістю 1 рік;
2)01 серпня 2007 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлено тривалістю 2 роки;
3)24 жовтня 2007 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 3-х років 7 місяців позбавлення волі. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука 24 червня 2009 року звільнений умовно-достроково від відбуття покарання на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 8 днів;
4)22 квітня 2010 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 21 жовтня 2011 року по відбуттю строку покарання;
5)22 січня 2013 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ст. 70, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, звільнений з державної установи Конотопського виправного центру № 130 20.02.2019 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд -
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість,12.07.2019 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи у місті Лохвиця, по вулиці Перемоги, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на узбіччі автошляху виявив припарковий автомобіль марки «Москвич», від якого в цей час від`їжджав патрульний автомобіль поліції. Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_5 побачив, що в салоні знаходився ОСОБА_4 та почав спілкуватися із останнім. Під час розмови ОСОБА_5 попрохав у ОСОБА_4 його мобільний телефон марки «LG V20», щоб зателефонувати. ОСОБА_4 на вказану пропозицію погодився і добровільно надав ОСОБА_5 свій мобільний телефон. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 , відійшов в сторону, переконавшись, що потерпілий знаходиться у автомобілі і за ним ніхто не спостерігає, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, умисно, повторно, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном марки «LG V20» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , загальною вартістю 9000 гривень.
Після того, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, а вказаний мобільний телефоном реалізував невідомій особі шляхом продажу.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та добровільно відшкодував завданий збиток.
25.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 , у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1360,00 грн).
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Сторони просять затвердити угоду.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25.09.2019 року покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1360,00 грн).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1