Дата документу 21.11.2019 Справа № 331/1528/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1503/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/1528/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.190 ч.3, ст.27 ч.5 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000059, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 06.10.2018 року, відносно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України повернуто прокурору Запорізької області для усунення недоліків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції зазначив, що формулювання обвинувачення викладене некоректно, що перешкоджає обвинуваченому підготуватися до захисту, тобто обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Запорізької області.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що аналіз змісту обвинувального акта вказує на те, що при його складанні слідчим та прокурором було дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у повному обсязі. Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема, дані щодо суб`єкта та об`єкта кримінального правопорушення, а також дій, які утворюють собою об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченому злочину; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на частину та статтю Особливої частини КК України із вказівкою на кваліфікуючі ознаки інкримінованого діяння; формулювання обвинувачення, в якому вказано на обов`язкові ознаки об`єктивної сторони інкримінованого злочину. Із зазначених судом підстав для повернення обвинувального акта можна зробити висновок про те, що під час підготовчого судового засідання судом наперед надано оцінку предмету доказування у кримінальному провадженні, що є неприпустимим та не відповідає завданням, які постають перед учасниками судового провадження на стадії підготовки до судового розгляду. Крім того, в ухвалі судом першої інстанції не вказано, які саме недоліки має усунути прокурор, які слідчі або процесуальні дії можуть бути проведені з метою усунення встановлених судом недоліків та строк їх проведення.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора на підтримання апеляційної скарги, захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що, з точки зору суду, формулювання обвинувачення викладене неконкретно та некоректно, що перешкоджає обвинуваченому підготуватися до захисту, є безпідставними.

Суду при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта з підстав невідповідності обвинувального акта положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України.

Згідно з зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як було зазначено апелянтом, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема, дані щодо суб`єкта та об`єкта кримінального правопорушення, а також дій, які утворюють собою об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 злочину; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на частину та статтю Особливої частини КК України із вказівкою на кваліфікуючі ознаки інкримінованого діяння; формулювання обвинувачення, в якому вказано на обов`язкові ознаки об`єктивної сторони інкримінованого злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно для його повного розуміння, що спростовує висновок суду про неконкретність обвинувачення.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Фактично ж підставою для повернення обвинувального акта послугувало те, що формулювання обвинувачення викладене в обвинувальному акті неконкретно та некоректно, що перешкоджає обвинуваченому підготуватися до захисту.

Однак, суд першої інстанції вдався до аналізу обставин, які підлягають з`ясуванню лише під час судового розгляду кримінального провадження по суті, а повертаючи обвинувальний акт прокурору вказав підставу, для такого повернення, яка не передбачена кримінальним процесуальним законом, що є неприпустимим.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про оцінку предмету доказування, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, під час якого районний суд вправі прийняти судове рішення у відповідності до норм кримінального процесуального закону.

З огляду на це, викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і висунуте ОСОБА_8 обвинувачення, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо нього в судовому засіданні, де це обвинувачення і повинне доводитися стороною обвинувачення.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної підстави для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбачених ст. 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 06.10.2018 року, відносно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України повернуто прокурору Запорізької області для усунення недоліків скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4