Справа № 591/2980/19
Провадження № 1-кс/591/2992/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000303,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт вилученого під час обшуку у ОСОБА_4 майна, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000303, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом виготовлення та розповсюдження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 психотропних та наркотичних речовин.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку речі мають доказове значення для справи, просив накласти на них арешт.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з наступним.

24 червня 2019 року працівниками поліції під час проведення обшуку з дозволу суду в володінні ОСОБА_4 було вилучено речі та майно, а з клопотанням про їх арешт слідчий звернувся у передбачені законом терміни.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту наданих слідчим протоколу обшуку та копій процесуальних документів вбачається, що частина вилучених речей відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки вони можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення та безпосередньо стосуватися предмета розслідування кримінального провадження.
Вважаючи обґрунтованим клопотання слідчого щодо вказаних фактів, суд виходить і з того, що наведені предмети та речі можуть бути використані як доказ на підтвердження чи спростування тієї чи іншої позиції сторони в справі, надати можливість встановити суттєві обставини справи та щодо осіб, причетних до вчинення діяння, а також можуть бути об`єктами експертних досліджень.
Такими предметами та речами з переліку слідчого на думку суду є: мобільні телефони та пакет з речовиною.
Отже, на підставі ст. 98, ч. 1 ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вказане слідчим майно належить арештувати з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження.
Крім того, дозвіл на відшукання частини наведеного майна прямо застережений в ухвалі слідчого судді.
Доказове значення іншого майна слідчим в клопотанні та наданими матеріалами жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено.
На думку суду слідчим не наведено переконливих тверджень з приводу того, що вилучений автомобіль відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, в контексті предмета розслідування та внесених до ЄРДР відомостей, а крім того, цей автомобіль належить третій особі, яка не є підозрюваним в справі, тому накладення арешту на нього суперечить вимогам ч. 5 ст. 170 КПК України.
Крім того, відмовляючи в задоволенні клопотання в цій частині суд виходить і з того, що, як вбачається з наданих матеріалів та ухвали слідчого судді про обшук, фактично слідчий провів обшук автомобіля у тому числі з метою відшукання та вилучення і самого автомобіля.

Проте, така мета проведення слідчої дії не відповідає меті обшуку визначеній у ч. 1 ст. 234 КПК України, а на переконання слідчого судді, такий спосіб відшукання та вилучення автомобіля (під час проведення обшуку цього ж автомобіля) є насправді неможливий.

Це вбачається з того, що обшук це дія, яка пов`язана з проникненням у салон автомобіля та фіксацією обставин злочину саме в ньому, а законом не передбачено можливості вилучення безпосереднього предмета обшуку, що можливо в цій ситуації було б вчинити в інший спосіб, наприклад шляхом проведення іншої слідчої дії.

Слід зауважити і про те, що слідчим суддею дозвіл на відшукання зазначеного автомобіля в ухвалі не застережений.

Відтак, в частині арешту зазначеного майна, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 236 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 24 червня 2019 року під час обшуку в володінні ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон Samsung ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung DUOS коричневого кольору ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 з сім картками НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; поліетиленовий зіп-пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження та пристроєм для вживання наркотичного засобу з нашаруванням речовини коричневого кольору.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1