Справа№751/6205/19
Провадження №1-кс/751/2684/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту, накладеного на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в інтересах ОСОБА_2 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.04.2017 року на автомобіль Міцубіші Ланцер д.н.з. НОМЕР_1 , зобов`язання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 , передати автомобіль Міцубіші Ланцер, д.н.з. НОМЕР_1 власнику ОСОБА_2 .

Дослідивши подане клопотання та додані до неї документи, приходжу до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження.

Як вбачається з поданого клопотання, постановою про закриття кримінального провадження від 23 серпня 2019 року кримінальне провадження № 0000475 закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях водія ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду № 2-3392/11 від 24 квітня 2019 року вбачається, що згідно зі ст.174 нині чинного КПК як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба. Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим кодексом, КПК не передбачає.

Разом з тим кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє такі відносини. Зокрема, після прийняття зазначеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, утрачає відповідну концептуальну властивість.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Враховуючи, що клопотання про скасування арешту подано після закриття кримінального провадження, відсутність у слідчого судді повноважень розгляду клопотання в порядку ст. 174 КПК України поза межами досудового розслідування, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 174, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня отримання її копії.

Слідчий cуддя ОСОБА_1