У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 вересня 2019 року, стосовно ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, обіймає посаду заступника начальника Березанського ВП Очакіівського ВП ГУНП в Миколаївській області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000072 від 19.06.2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого суддізастосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 13 вересня 2019 року.

Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 350 000,00 грн.

Постановлено у разі звільнення під заставу на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.
- утримуватись від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог КПК.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стверджує, що значна частина доказів на які посилається слідчий обґрунтовуючи підозру, є недопустимими з огляду на вимоги ст.86,87 КПК України.

Вказує, що слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 просив визначити заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів доходів громадян станом на січень 2019 року для працездатних осіб, а саме 499 460 грн. (чотириста дев`яносто дев`ять чотириста шістдесят грн.). Проте застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян станом на січень 2019 року, про визначення якої просить слідчий, становить 1921 грн.20 коп. та дорівнює 38 420 грн., а не 499 460 грн. Вказані суперечності на думку захисту не могли бути усунуті в судовому засіданні, а тому клопотання мало бути повернуто слідчому для усунення недоліків.
Зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави в сумі 350 000 грн., є завідомо непомірним для підозрюваного і фактично позбавляє його права на внесення застави.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_6 мешкає з донькою та дружиною у м. Миколаєві, тобто має міцні соціальні зв`язки, за місцем служби характеризується позитивно, має добру репутацію.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В проваджені Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві знаходиться кримінальне провадження № 0000072 від 19.06.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з 05.02.2001 працює в органах внутрішніх справ та з 06.11.2015 року в лавах Національної поліції України. Наказом № 1 о/с начальника ГУНП в Миколаївській області від 02.01.2018 ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області. ОСОБА_6 наділений повноваженням стосовно правопорушника складати протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених КУпАП. Переслідуючи корисливі мотиви, шляхом вимагання, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 260 00 (двадцять шість тисяч) гривень, за вчинення та не вчинення в інтересах ОСОБА_10 дій із використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не вживання заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень у торгівельній діяльність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Рибаківка Березанського району Миколаївської області та торгівельного кіоску у с. Лугове Березанського району Миколаївської області, які здійснюють реалізацію товарів та алкогольних виробів відповідно до договорів оренди та договору про спільну діяльність фізичних осіб підприємців, без дозвільних документів та з порушенням вимог чинного законодавства України та не припинення виявлених адміністративних правопорушень та не складання відповідних адміністративних матеріалів.

16.07.2019року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

17.07.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

18.07.2019 року заступник начальника Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві, за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та зазначив, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначаю розмір застави, слідчий суддя врахував матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 350 000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу підозрюваного, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків; передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 даних вимог закону дотримано.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке згідно положень ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.06.2019; заявою ОСОБА_10 про видачу грошових коштів для документування злочинної діяльності ОСОБА_6 від 16.07.2019; актом приймання-передачі грошових коштів від 16.07.2019; протоколом огляду, вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 16.07.2019; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 16.07.2019; протоколом обшуку від 16.07.2019; копією виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП « ОСОБА_10 »; копією договору про спільну діяльність фізичних осіб підприємців від 01.06.2019; протоколом затримання ОСОБА_6 від 16.07.2019;

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Тому доводи захисника про недопустимість доказів на підтвердження обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є неприйнятними.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та слідства, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини підтверджуються тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є службовою особою, яка підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, пов`язаного з використанням свого службового становища, використовуючи своє положення та авторитет має можливість впливати на свідківта вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тому, твердження апелянта про те, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків, щодо наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставним.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчим суддею також, належним чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, умотивовано рішення щодо визначення розміру застави. При цьому було враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, інші данні про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 вересня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий