Ухвала

іменем України
28 травня 2019 року

м. Київ
справа № 646/6897/15

провадження № 51-9663 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_6 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003035, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, уродженця м. Узунколь Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не мав,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за частиною 3 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано у строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2015 року по 20 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання визначено обчислювати з 10 квітня 2015 року.
Також за цим вироком визнано винуватим і засуджено ОСОБА_9 , рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжено до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 суму грошей у рахунок відшкодування процесуальних витрат і вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він спільно з ОСОБА_9 та ще двома невстановленими досудовим слідством особами, матеріали щодо, яких виділено в окреме провадження, 1 грудня 2014 року близько 19:00 на автомобілі ВАЗ 2101, під`їхавши до гаражу, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_10 , вчинили напад на останнього, а саме: оточили його після чого ОСОБА_9 наніс йому удар в обличчя, а надалі удари почали наносити ОСОБА_7 та невстановлені досудовим слідством особи в хаотичному порядку близько 10 ударів. Після чого заштовхнули потерпілого у гараж і ОСОБА_7 , демонструючи наявний у нього ніж, погрожував ОСОБА_10 його застосуванням та заподіянням цим ножем потерпілому тілесних ушкоджень, у разі підняття галасу та непокорі, а ОСОБА_9 вимагав у потерпілого передати їм гроші та матеріальні цінності.
При цьому одна невстановлена досудовим розслідуванням особи знаходилась біля дверей гаражу перешкоджаючи потерпілому втекти, а друга неподалік від гаражу в автомобілі слідкуючи за тим, щоб злочинні дії не було викрито свідками.
В результаті такого насильства та погрози застосування ножа потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя, до потерпілого було застосовано насильство небезпечне для його життя в момент заподіяння, при цьому він виконав злочинні вимоги нападників та передав кошти у сумі 100 000 грн, а також 200 Євро, 200 доларів США та матеріальні цінності, що в загальному підрахунку складає 9187,36 грн.
Крім того в лютому 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, у групі осіб за попередньою змовою вступив з ОСОБА_7 у злочинну змову на вчинення нападу, і 26 лютого 2015 року о 18:00 на автомобілі ВАЗ 2101 під`їхавши до гаражу розташованого біля будинку АДРЕСА_2 належного ОСОБА_10 після того, як потерпілий разом із дружиною ОСОБА_11 заїхали до гаражу, ОСОБА_7 демонструючи предмет, схожий на пістолет, погрожував ОСОБА_10 його застосувати, а також застосувати до нього небезпечне для життя і здоров`я насильство, і вимагав передати їм кошти й матеріальні цінності. У результаті злочинних дій нападників, ОСОБА_10 сприймав предмет схожий на пістолет, як вогнепальну зброю, що могла реально завдати шкоди його здоров`ю, тому виконав дії нападників та передав їм кошти на суму 80 грн та мобільні телефони загальною вартістю 4008 грн. Також ОСОБА_12 зняв із потерпілого спортивну куртку, яка не представляє для останнього матеріальної цінності.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2018 року вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року змінено. Виключено з вироку посилання суду, як на допустимий доказ на протокол слідчого експерименту від 9 квітня 2015 року за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 8 квітня 2015 року.
На підставі частини 5 статті 72 КК у строк покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
У решті вирок районного суду залишено без зміни.
Під час касаційного розгляду захисник ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції, узгодивши позицію з останнім, відмовився від касаційної скарги. Згідно зі статями 403, 432 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення розгляду. Захисник може відмовитись від скарги тільки за згодою, особи, інтереси якої він представляє.
Заслухавши доповідь судді, захисників та засудженого, який підтримав відмову від касаційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти закриття касаційного провадження та перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для закриття касаційного провадження.
Мотиви Суду
Згідно зі статтею 432 КПК відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється відповідно до положень статті 403 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до вимог статті 403 КПК особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Так, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який подав касаційну скаргу, в присутності свого підзахисного, підтримав відмову від своєї касаційної скарги.
Враховуючи те, що касаційне провадження відкрито виключно за касаційною скаргою захисника, то суд вбачає підстави для закриття касаційного провадження у зв`язку з його відмовою від касаційної скарги.
Судові рішення щодо засудженого ОСОБА_7 , окрім його захисника не були оскаржені іншими особами, а касаційне провадження на підставі частини 2 статті 403 та статті 432 КПК підлягає закриттю.
Таким чином, касаційне провадження слід закрити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 403, 432, 433, 434, КПК, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_6 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_7 закрити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3