Справа № 372/3197/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі колегії суддів: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Обухівського району, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.11. 2011 вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Звільнений 28 березня 2018 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_6 ,

потерпіла: ОСОБА_7 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_8 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, судимість у встановленому законному порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 23.06.2019 приблизно о 18.20 год., більш точного часу не встановлено, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходились поблизу третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих обставин відбулася розмова, яка в подальшому переросла в сварку.
Реалізовуючи свій злочинний намір на умисне вбивство ОСОБА_9 та бажаючи позбавити життя останнього, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих до ОСОБА_9 неприязних відносин, у ході словесної сварки, яка виникла через особисті неприязні стосунки, підійшов до останнього та умисно, правою рукою, в якій знаходився ніж, наніс удар в область шиї, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: різаного поранення правої передньо-бокової поверхні шиї з ушкодженнями м`язів шиї, повним пересіченням правої загальної сонної артерії та правої яремної вени, розділенням правої частки щитоподібної залози та наскрізним ушкодженням щитоподібного хряща, яке ускладнилось розвитком масивної зовнішньої кровотечі, що призвело до розвитку крововтрати.
Вказане ушкодження кваліфікується як тяжке, яке є безпосередньо причиною смерті, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та виникло безпосередньо (в проміжку часу до кількох хвилин) перед настанням смерті ОСОБА_9 внаслідок дії в вказану вище ділянку тіла потерпілого гострого предмету, що мав ріжучу кромку.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно 23.06.2019 між ним та потерпілим ОСОБА_9 виникла сварка в ході якої ОСОБА_5 наніс ножем удар в область шиї ОСОБА_9 , в результаті чого останній помер. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого про недоцільність дослідження доказів по справі, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював.
Потерпіла ОСОБА_7 також в судовому засідання кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорювала, вважала недоцільним дослідження доказів по справі.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вище встановлених обставин.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки останній вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання щире каяття, обставину яка обтяжує його покарання, рецидив злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, не одружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається, законного джерела заробітку не має, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 суд вважає необхідним зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою, виходячи із правил зарахування строку досудового заключення, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку: день за день, починаючи з 23.06.2019 до набрання вироком законної сили.
Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на сім років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання з 23.06.2019.

Зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 23.06.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі, а саме: DVD+R з відеофайлами, які перебувають у матеріалах кримінального провадження у прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000592 від 23.06.2019.
Покривало з плямами бурого кольору, запальничку, пачку з під цигарок, шість гривень, чотири змиви з плямами бурого кольору, зразки букального епітелію ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_5 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_9 , частину покривала, шорти сірого кольору ОСОБА_5 , зразки крові ОСОБА_9 , текстильний чохол з під ножа, картонну коробку з сірниками, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Головуючий: Суддя: Суддя:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3