Справа № 309/1563/15-к
Провадження № 1-кп/309/88/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001190 відносно обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 02.06.2011 року за ст. 296 ч. 2 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строк на один рік, вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 13.02.2012 року за ст.ст. 309 ч. 1, 310 ч. 1 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до одного року і трьох місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 10 листопада 2014 року, приблизно о 21 годині, керуючи автомобілем марки «Рено», д.н.з. Чеської республіки, разом із невстановленими слідством особами, рухаючись по вул. Корятовича у м. Хуст у напрямку вул. Духновича, позаду автомобіля марки «Мазда 626» під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , блимнувши фарами автомобіля, зупинив потерпілого, об`їхав його автомобіль і перекривши йому рух своїм автомобілем, підійшов до ОСОБА_7 , безпричинно з хуліганських спонукань почав висловлювати йому претензії з приводу засліплення його заднім світлом сигнальних ламп автомобіля. В цей час з автомобіля обвинуваченого вийшло троє невстановлених осіб, які грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, що існують в суспільстві, почали бити руками та ногами по автомобілю потерпілого, при цьому викрикували різні непристойні слова. Обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи, що його дії є хуліганськими, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, що існують в суспільстві, також почав бити кулаками по склу автомобіля, наказуючи потерпілому вийти з автомобіля. Потерпілий, перелякавшись протиправних дій обвинуваченого та невстановлених осіб, виїхав з місця події і поїхав через вул. Духновича на вул. Львівську, однак обвинувачений, продовжуючи хуліганські дії, почав переслідувати його на своєму автомобілі, а коли потерпілий, тікаючи, заїхав на вул. Шкільну, ОСОБА_5 обігнавши його, підрізав і таким чином перекрив рух, змусив потерпілого зупинитись, в цей момент з автомобіля ОСОБА_5 вибігло ще декілька осіб, які почали бити ногами по кузову автомобіля потерпілого, скакати по капоту, крім того розбили скло задньої дверки вартістю 980 гривень, завдавши при цьому потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

За дане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ч. 2. ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав повністю, та не заперечив обставини, викладені у обвинувальному акті. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів. За свій вчинок щиро кається просив суд не призначати йому суворого виду покарання..

В судові засідання, які неодноразово призначалися: 27.03.2018 року, 07.05.2018 року, 17.09.2018 року, 27.11.2018 року, 15.01.2019 року, 04.02.2019 року, 08.02.2019 року, 13.03.2019 року, 15.04.2019 року потерпілий ОСОБА_7 не з`явився. Причини про неявку суду не повідомляв.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши письмові докази по справі, суд констатує, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю показами потерпілого, свідків, а також дослідженими письмовими доказами.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку (т. 1 а.п. 80).

Відповідно до довідки СІАЗ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 значиться раніше неодноразово судимим. (т. 1 а.п. 70, 71).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, позицію потерпілого і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, обвинувачений підлягає звільненню від покарання, виходячи з наступного.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 акту амністії та звільнення його від відбування покарання у зв`язку з тим, що обвинувачений має на утриманні та вихованні неповнолітню дитину щодо якої він не позбавлений батьківських прав.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив суд звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів справи слідує, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні одну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до ст. 12 ч. 3 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

Враховуючи те, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину щодо якої не позбавлений батьківських прав та заявив клопотання про застосування до нього акту амністії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання за амністією.

Потерпілим по справі ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, згідно якого потерпілий просить суд стягнути на свою користь з обвинуваченого ОСОБА_5 23000 гривень матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля та 20000 гривень моральної шкоди. В судові засідання призначені: 27.03.2018 року, 07.05.2018 року, 17.09.2018 року, 27.11.2018 року, 15.01.2019 року, 04.02.2019 року, 08.02.2019 року, 13.03.2019 року, 15.04.2019 року потерпілий жодного разу не з`явився. Заяв та клопотань про відкладення або розгляд кримінального провадження від нього не надходило. Тому суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.

Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України суд ,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду ОСОБА_1