ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 471/368/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/942/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000423 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2019 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринівка, Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2019 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 19 вересня 2019 року включно.
Визначено заставу у розмірі 153 680 грн.
У разі внесення застави, на обвинуваченого покладено наступні обов`язки: прибувати до Арбузинського районного суду Миколаївської області за кожним викликом; не відлучатися з міста Одеса без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду. Постановити нову ухвалу, якою змінити йому тримання під вартою на домашній арешт.
Зобов`язується являтися до суду за першою вимогою, не покидати місце проживання в м. Одеса без дозволу суду.
Вказує, що ухвала суду постановлена із грубим порушенням норм КПК України та практики ЄСПЛ.
Прокурор в судовому засіданні знаходився без матеріалів кримінального провадження, що на думку обвинуваченого, надає стороні захисту право заявляти про відсутність обґрунтованої підозри.
Зазначає, що наявність ризиків, заявлених прокурором, має підтверджуватися доказами, які він зобов`язаний долучати до клопотання про продовження строку запобіжного заходу.
На переконання обвинуваченого, зазначені матеріли повинні бути відкриті стороні захисту.
Стверджує, що клопотання прокурора, всупереч вимогам ст. 184 КПК України, складається із припущень, які підтверджуються його особистою думкою.
Посилається на практику ЄСПЛ відповідно до якої наявність кожного ризику має нести не абстрактний, а конкретний характер за наявності доказів.
Органи державної влади, по закінченню визначеного проміжку часу мають надати нові ризики на підтвердження доцільності тримання особи під вартою.
Зазначає, що ризики перешкоджання судовому розгляду або переховування від суду не є повноцінною підставою для автоматичного продовження тримання особи під вартою.
Вказує, що прийняті процесуальні рішення головуючим суддею є незаконними, оскільки розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_9 , за участі одного адвоката ОСОБА_7 , який здійснював представництво інтересів відразу 5 обвинувачених.
Зазначене на думку обвинуваченого, позбавило його права на захист, та свідчить про халатні дії зі сторони прокурора та суду під час виконання ними своїх обов`язків, результатом чого є незаконне та недопустиме судове рішення.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду прокурор заперечив про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження був повідомлений особисто під підпис, заяв чи клопотань про його особисту участь в судовому засіданні на адресу Херсонського апеляційного суду у рамках судового провадження № 11кп/819/942/19 не надійшло.
Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на необгрунтованість рішення суду про наявність підстав для продовження утримання ОСОБА_10 під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви суду.
Із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції, вбачається, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.12.2018 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.02.2019 року.
04.01.2019 року Миколаївський апеляційний суд постанови нову ухвалою , якою до ОСОБА_8 застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.02.2018 року.
У подальшому ухвалами слідчого судді від 08.02.2019 року, від 07.03.2019 року, від 25.04.2019 року строк тримання ОСОБА_8 було продовжено.
З травня 2019 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 3 ст. 185 КК України перебуває на розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області.
Ухвалою цього суду від 31.05.2019 року до 26 липня 2019 року продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 153680 грн.
23 липня 2019 року суд постановив ухвалу, якою строк тримання ОСОБА_10 під вартою продовжив до 19 вересня 2019 року включно з можливістю внесення застави.
Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого,суд виходив із неможливості завершення судового розгляду провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали від 31.05.2019 року, та дійшов висновку, що продовжують існувати визначені п.1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК ризики заявлені на передніх стадіях кримінального провадження.
Перевіряючи доводи обвинуваченого, викладені в його апеляційній скарзі, та вимогу про необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт колегія суддів враховує наступне.
Ризики, які стали підставою для застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою, були встановлені на стадії досудового розслідування.
Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання ( продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості , що характеризують особу обвинувачених.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як видно із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції провадження ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні кількох епізодів тяжких злочинів проти власності за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Обвинувачення у вчинені тяжкого злочину у співучасті з іншою особою підвищує суспільну небезпечність скоєного, і відповідно суспільну небезпечність осіб, які обвинувачуються у злочині.
Обвинувачений офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, за місцем постійної реєстрації не проживає.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує, те, що судовий розгляд кримінального провадження продовжується, ще не були допитані всі свідки, потерпілі, не досліджені у повному обсязі докази, а також інші відомості що характеризують обвинуваченого, зокрема посередня характеристика, відсутність законного джерела доходів, суд дійшов вірного висновку про те, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне провадження.
І як видно, існування таких ризиків було встановлено і попередніми судовими рішеннями щодо обвинуваченого.
Відомості, що характеризують обвинуваченого, зокрема наявність у нього сім`ї та неповнолітніх дітей, були враховані як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при їх продовженні.
Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянт не надав.
Наявність у обвинуваченого дружини, дітей не можуть бути визнані такими чинниками, які самі по собі зменшують встановлені у кримінальному провадженні ризики, зокрема незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 в якості обвинуваченого.
Відомості про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , які не доводять неможливість його лікування в умовах СІЗО, самі по собі не дають підстави для висновку, про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Твердження апелянта про необґрунтованість висновків суду слід визнати безпідставними, оскільки суд, при вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою, врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і фактично врахував дані про особу обвинуваченого, та сукупність інших відомостей, передбачених ст. 178 КПК України, а також стадію судового розгляду, що в сукупності і стало підставою для прийняття рішення про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, суд вирішив питання і про застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої відповідає тяжкості скоєного злочину та не є завідомо непомірним для обвинуваченого.
Тривалість тримання особи під вартою не є безумовною підставою для прийняття рішення про наявність підстав для зміни запобіжного заходу.
Твердження апелянта про недоведеність прокурором існування ризиків, які виправдовують продовження тримання ОСОБА_8 під вартою до 19.09.2019 року колегія суддів вважає безпідставними.
Крім того, колегія суддів наразі позбавлена процесуальної можливості вирішувати питання щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу, оскільки закінчився строк дії ухвали від 23.07.2019 року. Як встановлено під час апеляційного розгляду з 17 вересня 2019 року обвинувачений утримується під вартою на підставі іншого судового рішення від 17.09.2019 року , що наразі не є предметом апеляційного оскарження.
Інші доводи апеляційної скарги, також не дають підстави для визнання незаконною оскаржуваної ухвали.
Підставою для скасування судового рішення є не будь-яке порушення вимог КПК України, а лише допущення судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Вирішення питання про запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за відсутності обвинуваченого ОСОБА_9 жодним чином не вплинуло висновки суду, оскільки розгляд клопотання прокурора щодо ОСОБА_8 здійснено за участі цього обвинуваченого та його захисника.
Повноваження адвоката ОСОБА_7 на захист обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджені належним чином і захисник у повній мірі їх реалізував, здійснюючи захист обвинуваченого, наводячи доводи на спростування доводів клопотання прокурора. Та обставина, що адвокату ОСОБА_7 видано доручення на надання правової допомоги іншим обвинуваченим, не свідчить про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , як він про те зазначає.
Перевірка достатності доказів для постановлення обвинувального вироку не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження запобіжного заходу до закінчення судового розгляду.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу у межах дії ухвали від 23.07.2019 року , а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2019 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2