Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2449/19
Провадження № 1-в/553/492/2019
У Х В А Л А
Іменем України

02.12.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, професії не мав, до засудження проживаючого АДРЕСА_1 раніше не судимого:

-по даній справі засудженого 18.09.2015 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.07.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 18.09.2015 року по 10.03.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.03.2017 року ухвалу від 10.03.2016 року скасовано і призначено розгляд у судді апеляційної інстанції. Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 18.03.2019 року згідно ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 07.06.2014 року по 10.06.2014 року, з 18.09.2015 року по 10.03.2016 року, з 26.04.2017 року по 18.03.2019 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні позбавлення волі, вирок від 18.09.2015 року без змін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.08.2019 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 31.03.2017 року по 25.04.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ,

про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що останній став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений та його захисник адвокат ОСОБА_5 заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.

Представником ДУ «ПВК № 64» вказувалось про те, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.09.2015 року. З 01.04.2016 року відбуває строк покарання в держаній установі «Полтавська виправна колонія № 64». За час перебування у ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» в період з 31.03.2017 року по 07.06.2019 року , характеризувався негативно, за допущені порушення вимог режиму утримання притягувався до дисциплінарної відповідальності два рази. На даний час стягнення погашені в установленому порядку. Заохочень не мав, до праці не залучався.

За час перебування у ДУ «ПВК №64» засуджений характеризувався посередньо. За допущені порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи три рази. Стягнення не знято і не погашено в установленому порядку. З метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи три рази.

Засуджений лише в червні 2019 року працевлаштований на виробництві установи в швацькій бригаді, до праці ставиться посередньо, ініціативи не проявляє. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, що в свою чергу вказаує про те, що останній не довів своє виправлення.

Представником адміністрації установи відбування покарання вказувалось про те, що засуджений ОСОБА_4 характеризується, як такий, що стає на шлях виправлення, тому клопотання засудженого на даний час є передчасним.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання в зв`язку з передчасністю, оскільки засуджений, характеризується, як «особа, яка стає на шлях виправлення», та характеризується нестабільною поведінкою.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.09.2015 року. З 01.04.2016 року відбуває строк покарання в держаній установі «Полтавська виправна колонія № 64». За час перебування у ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» в період з 31.03.2017 року по 07.06.2019 року , характеризувався негативно, за допущені порушення вимог режиму утримання притягувався до дисциплінарної відповідальності два рази. На даний час стягнення погашені в установленому порядку. Заохочень не мав, до праці не залучався.

За час перебування у ДУ «ПВК №64» засуджений характеризувався посередньо. За допущені порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи три рази. Стягнення погашено в установленому порядку, що підтверджується довідкою про заохочення і стягнення наданою ДУ «ПВК №64». З метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи три рази.

Засуджений працевлаштований лише в червні 2019 року на виробництві установи в швацькій бригаді, до праці ставиться посередньо, ініціативи не проявляє. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, що в свою чергу вказує про те, що останній не довів свого виправлення.

При цьому, судом приймається до уваги характеристика установи місця відбування покарання засудженого, якою останній характеризується, як такий, що не довів виправлення - "стає на шлях виправлення".

Поряд з цим, питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто комісією установи 10.07.2019 року, рішенням якої було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі яка не довела свого виправлення. Дане рішення комісії не було оскаржене в установленому законом порядку засудженим, що вказує про його згоду з даним рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, на засудженого в 2019 році було накладено два стягнення у вигляді поміщення до карцеру на 5 діб і догана та лише одне заохочення у вигляді подяки, що вказує про нестабільну поведінку останньоого навіть впродовж останнього року. Таким чином, наявність одного заохочення за 2019 рік не надає суду достатніх та переконливих підстав для можливості умовно - достроковоого звільнення ОСОБА_4 ..

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, при цьому судом приймається до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки є таким, що « стає на шлях виправлення», тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, в зв`язку з чим, дане клопотання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1