Справа № 569/8569/19
УХВАЛА

25 вересня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000274 від 24.09.2019, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням, яке погоджено прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000274 від 24.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що 23 вересня 2019 року, приблизно о 21 год 00 хв, водій ОСОБА_6 , керуючи легковим автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній в с. Застав`я Рівненського району Рівненської області, зі сторони автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне в напрямку с. Голишів Рівненського району, здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на проїзній частині.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 загинув на місці події, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

23.09.2019 у ході огляду місця ДТП оглянуто і вилучено автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на територію спеціального майданчику, що за адресою: с. Городок Рівненського району Рівненської області, вул. Б. Штейнгеля, 90.

23.09.2019 автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_8 , житель с. Чаруків Луцького району Волинської області.

Слідчий у своєму клопотанні доводить, що автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику транспортного засобу чи іншій особі будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного транспортного засобу та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

На автомобілі ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , можуть бути наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, а також даний транспортний засіб є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, то це є достатньою підставою тимчасового його вилучення.

Крім того, у даному кримінальному провадженні необхідно провести судові інженерно-транспортні експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічного дослідження, для виконання яких необхідний автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.

Повернення автомобіля власнику може позбавить орган досудового розслідування можливості повно, всебічно та неупереджено провести досудове розслідування, що у свою чергу перешкодить встановити істину у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності, просить його задоволити з підстав викладених у ньому.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Керуючись положеннями ч. 2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000274 від 24.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
23.09.2019 у ході огляду місця ДТП оглянуто і вилучено автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на територію спеціального майданчику, що за адресою: с. Городок Рівненського району Рівненської області, вул. Б. Штейнгеля, 90 , який постановою слідчого від 24.09.2019 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.
Вилучене майно відповідає критеріям, викладеним ст. 98 КПК України, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 4 цієї статті передбачено випадки цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст.. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема провести судові інженерно-транспортні експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічного дослідження, для виконання яких необхідний автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 та також інших судових експертиз з використанням вказаного транспортного засобу, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 23.09.2019 у ході огляду місця ДТП, з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування завданої шкоди так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , жителю с. Чаруків Луцького району Волинської області, місцем зберігання якого залишити територію спеціального майданчику, що за адресою: с. Городок Рівненського району Рівненської області, вул. Б. Штейнгеля, 90, встановивши заборону власнику автомобіля чи іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000274 від 24.09.2019.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1