Справа № 487/5684/19
Провадження № 1-кп/991/98/19
УХВАЛА

4 листопада 2019 рокумісто Київ

Колегія Вищого антикорупційного суду у складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8
розглянула у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000589.
Відповідно до даного акта:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища міського типу Любашівка Любашівського району Одеської області, проживає по АДРЕСА_1 ,

обвинувачується за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Із Заводського районного суду міста Миколаєва 7 жовтня 2019 року колегією отримано обвинувальний акт.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, у яке викликано прокурора, обвинуваченого та його захисників.

У судовому засіданні прокурор вказав, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог статті 291 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору. Вважає його таким, що не відповідає в частині дотримання вимог п.2 та п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Вказує, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 застосовуються такі визначення як «вчинив злочин» та «скоїв злочин». Чим порушуються такі засади кримінального провадження як законність (ст.9 КПК України) та презумпція невинуватості (ст.17 КПК України).
Крім того, захисник зазначає, що прокурором при формулюванні обвинувачення та правовій кваліфікації невірно кваліфіковано дії обвинуваченого за такою ознакою, як одержання службовою особою неправомірної вигоди поєднане з її вимаганням. У викладі фактичних обставин у акті відсутні відомості, що підтверджують вимагання неправомірної вигоди. Така неконкретність обвинувачення порушує право на захист.
Також ОСОБА_7 звернув увагу суду, що у обвинувальному акті невірно вказано номер квартири обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали клопотання та думку адвоката.
Заявлене клопотання про повернення обвинувального акту не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу (п.3 ч.3 ст.314 КПК України).

Вимоги до обвинувального акту регламентовано у ст.291 КПК України.

Сторона захисту заявляє зокрема на недотриманні п.2 та п.5 ч.2 ст.291 КПК України, за якими обвинувальний акт має містити такі відомості:
-анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (пункт 2);

-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

У обвинувальному акті зазначено анкетні дані обвинуваченого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища міського типу Любашівка, Любашівського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Тобто вказано усі відомості, перелічені у відповідній нормі. Можлива описка щодо номера квартири, де проживає ОСОБА_6 , не є підставою для повернення обвинувального акту. У разі необхідності ця невідповідність може бути усунута в ході судового розгляду.
Щодо невірної, на думку захисту, кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення (за кваліфікуючою ознакою одержання неправомірної вигоди поєднане з вимаганням неправомірної вигоди) колегія встановила наступне.
Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

На аркуші 3 у п`ятому абзаці обвинувального акту зазначено: « ОСОБА_6 , з метою особистого незаконного збагачення, пред`явив ОСОБА_9 вимогу передати йому неправомірну вигоду».

Тобто, прокурор вважає, що обвинувачений пред`явив вимогу, про надання неправомірної вигоди, про що і зазначив у обвинувальному акті.

Сторона захисту вірно зазначила у клопотанні, що на даному етапі суд немає можливості перевіряти відповідність кваліфікації дій обвинуваченого.

У обвинувальному акті є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З приводу клопотання захисту про повернення обвинувального акту з підстав порушення засад законності та презумпції невинуватості.

Обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом(п.13 ч.1 ст.3 КПК України).

Прокурор у акті застосовує вирази: «дії ОСОБА_6 під час досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.368 КК України»; «формулювання обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_6 ».

Тобто сторона обвинувачення при складанні акта формулює твердження про вчинення злочину обвинуваченим.

На думку суду, у акті не порушено вказані захистом засади.

На підставі викладеного та керуючись статтями 291, 314, 369-372 КПК України, суд постановив:

- відмовити захиснику ОСОБА_7 у поверненні обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 0000589 про обвинувачення ОСОБА_6 за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3