Справа №766/4128/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 поданої її представником адвокатом ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк та на постанову про відмову у задоволені клопотання

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність слідчого,а саме: постанову прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000456 від 15.02.2018року скасувати, зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000456 від 15.02.2018року вчинити процесуальні дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.2 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України та прийняти постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000456 від 15.02.2018року.

На обґрунтування зазначених вимог представник послався на такі обставини:

Постановою про відмову в задоволенні клопотання від 01.10.2019року ОСОБА_5 юуло відмовлено у задоволенні клопотання про вчинення процесуальних дії, визначених п.1 ч.2 ст.283, п.п.1,2 ч.4 ст.284КПК України.

15.02.2018року за заявою ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358КК України.

В ході досудового розслідування проведено низку слідчих (розшукових) дій, відповідно до яких у ОСОБА_5 виник процесуальний статус, передбачений ст.64-2 КПК України, а саме: третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

В межах вказаного кримінального провадження слідчий двічі звертався до суду із клопотанням про арешт майна, належного ОСОБА_5 , а саме: садибний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ., у задоволенні яких було відмовлено.

В межах цього кримінального провадження було проведено низку слідчих (розшукових ) дій, пов`язаних з отриманням тимчасового доступу та вилучення документів, що містять відомості про належну ОСОБА_5 земельну ділянку, щодо реєстрації домоволодіння, оригіналів документів, що містяться в реєстраційній та інвентарній справах, нотаріальної справи щодо реєстрації договору дарування №1008 від 25.12.2017року та за 31009 від 26.12.2017року та документів, що надавалися для оформлення вказаних договорів у повному обсязі.

Вказані процесуальні рішення до слідчі дії, про які ОСОБА_5 не повідомлялася, суттєво обмежують її права як власника вказаного домоволодіння, оскільки вона в повному обсязі не користуватися та розпоряджатися майном.

Кримінальне провадження триває більше півтора року.

У даному випадку предметом кримінального провадження №0000456 від 15.02.2018року є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 на підставі ніким не оскаржених правовстановлюючих документів.

Строк досудового розслідування триває понад півтора року, будь-які докази підроблення документів на право власності на вказане домоволодіння відсутні, а отже прокурор зобов`язаний вчинити дії, визначені ст.283КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 209КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Питання про накладення арешту на айно ОСОБА_5 ініціювалося органом досудового розслідування двічі: 12.09.2018року та 21.01.2019року з метою недопущення розпорядження майном власником. Отже орган досудового розслідування вбачає в діях ОСОБА_5 ознаки злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358КК України (незаконне заволодіння майном шляхом підроблення документів), натомість не маючи для цього законних підстав та достатніх доказів, свідомо утримується від оголошення останній про підозру.

При цьому, перелічені обмеження права власності ОСОБА_5 здійснюються органом досудового розслідування в інтересах особи (заявника), яка не довела в судовому порядку своє право на спадкування на вище визначений об`єкт нерухомого майна.

ОСОБА_5 набула права власності на домоволодіння на підстав двох договорів дарування часток вказаного домоволодіння.

Статтею 28КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки

Кримінальне провадження закривається згідно з ч.1 ст.284КПК України в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення або встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, або, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ч.2 ст.283КПК України прокурор зобов`язаний у такому випадку закрити кримінальне провадження у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру.

Постанову прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 01.10.2019року заявник отримала простим поштовим відправленням 07.10.2019року, про що свідчить відбиток дата-штампу, а відтак передбачений ст.304 КПК України 10-денний строк на оскарження бездіяльності прокурора спливає 17.10.2019року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 підтримала скаргу, просила її задовольнити за підставами, викладеними у скарзі.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що чинним КПК України не передбачено зобов`язувати прокурора закрити кримінальне провадження. Крім того, на даний час відсутні підстави для закриття кримінального провадження, проводяться слідчі дії, не вичерпана можливість отримання доказів у кримінальному провадженні. Строки розслідування кримінального провадження є розумними, а існування цивільно-правових спорів не є підставою для закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до скарги документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скаржник хоч і просить зобов`язати процесуального керівника вчинити процесуальні дії, визначені п.1 ч.2 ст.283КПК України, п.2 ч.1,ч.4 ст.284КПК України та прийняти постанову про закриття кримінального провадження, проте зазначені скаржником дії, як процесуальні, нормами КПК України визначені як рішення, а не процесуальні дії.

Згідно пункту 1 ч.2 ст.283 КПК України, на яку посилається скаржниця, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження. Але ж на час розгляду скарги жодній особі не повідомлено про підозру, а тому у прокурора відсутні підстави для вчинення однієї з дій, визначених частиною 2 ст.283КПК України.

У ч.2 ст.283КПК України хоч і зазначається про вчинення прокурором дії, проте ця дія не є процесуальною дією, а рішенням.

Та обставина, що така дія вчиняється у формі рішення підтверджується п.3 ч.1 ст.303 КПК України, в якій передбачена можливість оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, і в які строки слідчий повинен закрити кримінальне провадження КПК України не визначає.

Які дії є процесуальними КПК України також не визначає, тільки у п.10 ст.3 КПК України зазначено, що процесуальні дії є дії у зв`язку із кримінальним провадженням, що слід розуміти як дії, які вчиняє слідчий, прокурор під час розслідування кримінального провадження, тобто це дії, що вчиняються до закриття кримінального провадження або складання обвинувального акту і процесуальним законом визначений строк вчинення таких дій. Про те, що процесуальні дії повинні вчинятися у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом строк вказує те, що у пункті 1 ч.1 ст.303КПК України визначається можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначені цим Кодексом строки.

Перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження визначені ст.303КПК України, відповідно до частини першої якої на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:- бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстр досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, визначені ч. 1 ст.307КПК України, а саме: за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити певну дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя не уповноважений законом зобов`язати слідчого, прокурора прийняти певне рішення, і, зокрема рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор відмовив ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки у кримінальному провадженні проводяться слідчі дії спрямовані на зібрання всіх можливих доказів. З вищезазначених підстав постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання не може бути задоволена

Керуючись ч.1 ст.303, ст.369, ч.2 ст.376КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк та на постанову про відмову у задоволені клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 10 хвилин 11 листопада 2019року

СуддяОСОБА_1