Справа № 527/2253/19
провадження № 1-кс/527/1198/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000653, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 жовтня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000653, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 жовтня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15,ч.1 ст.185 КК України.
У своєму клопотанні зазначила, що у провадженні СВ Глобинського ВП ГУНП Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000653 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
11.10.2019 близько 21:00 год. поряд с. Пустовійтове, Глобинського району, в захисному лісонасадженні, працівниками поліції був виявлений ОСОБА_5 , який завантажував розпиляні стовбури дерева до автомобільного причепу, та намагався їх перевести до себе на подвір`я.
11.10.2019 було проведено огляд місця події на території лісопосадки поряд поля в с. Пустовійтове, Глобинського району. В ході проведення огляду було вилучено наступні речові докази: причеп автомобільний чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , розпиляні стовбури дерева об`ємом 2м3 та бензомоторну пилу сіро-червоного кольору без назви та серійного номеру, які було вилучено до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
В зв`язку з тим, що вказані речі мають значення для кримінального провадження так, як на вилучених речах можуть знаходитись сліди вчинення кримінального правопорушення виникла необхідність арештувати вище вказане майно.
Слідчий зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно під час проведення вищевказаних слідчих дій є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: причіп автомобільний чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , розпиляні стовбури дерева об`ємом 2м3 та бензомоторну пилу сіро-червоного кольору без назви та серійного номеру.
У судове засідання слідчий не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, клопотання підтримувала з підстав та обставин, викладених в ньому.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти накладення арешту на його майно.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час огляду місця події 11.10.2019 на території лісопосадки поряд поля в с. Пустовійтове, Глобинського району, причіп автомобільний чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , розпиляні стовбури дерева об`ємом 2м3 та бензомоторна пила сіро-червоного кольору без назви та серійного номеру, набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000653, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 жовтня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15,ч.1 ст.185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду місця події 11.10.2019 на території лісопосадки поряд поля в с. Пустовійтове, Глобинського району, а саме: причіп автомобільний чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 розпиляні стовбури дерева об`ємом 2м3 та бензомоторну пилу сіро-червоного кольору без назви та серійного номеру, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1