Справа № 346/1019/17
Провадження № 1-кп/346/31/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

представника Служби у справах дітей ОСОБА_12

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_13 за ст. ст.185 ч.2, 185 ч.3, 289 ч.2, 304 ч.1 КК України, ОСОБА_7 за ст. ст.185 ч.2, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_14 за ст. ст. 185 ч. 2 ,185 ч. 2, 185 ч.3, 185 ч.3, ст. 186 ч. 2, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_8 за ст. 185 ч.3 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27 червня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_14 продовжено строк тримання під вартою по 25 серпня 2019 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що розгляд справи не завершено, не допитано свідків, що під час обраного йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту вчинив нові злочини, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачений вчинив злочини, котрі відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі. Вважає, що на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою на інший більш м"який запобіжний захід.

Обвинуваченй ОСОБА_15 , його захисник та законний представник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, вважають за можливе змінити запобіжний захід на інший більш м"який не пов язаний з триманням під вартою враховуючи молодий вік обвинуваченого, що тривалий час перебуває під вартою.
Інші учасники судового розгляду не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого,його захисника та законного представника, інших учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, які стосуються розгляду даного питання, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, продовжують існувати, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Тривалий розгляд справи не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому оскільки термін розгляду справи пов`язаний з її складністю та процесуальною поведінкою учасників процесу.

На думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, багатоепізодності, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.

Суд також оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_15 та враховує особу обвинуваченого, відсутністю міцних соціальних зв`язків.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В зв`язку з тим, що до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо завершити судовий розгляд кримінального провадження з причин неявки в судове засідання свідків по справі, в тому числі свідків за клопотанням обвинуваченого Тодоріва та його захисника, то слід вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

З врахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, даних про особи обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих йому діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень в тому числі дослідження письмових та речових доказів, допиту свідків, то існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

Судом не встановлено стримуючих факторів чи обставин, які б були гарантіями уникнення встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та усунення зазначених ризиків.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, думку учасників судового провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, дані про особу обвинуваченого Тодоріва, міцність його соціальних зв`язків; тяжкість покарання, що загрожує йому за дії, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що суд вважає, що оскільки обставини зазначені у вказаному кримінальному провадженні як підстави для обрання та продовження тримання під вартою не змінилися, інших обставин, які були б підставами для зміни запобіжного заходу не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_14 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що судовий розгляд не завершено, не допитано свідків, і на даний час існують ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, то суд дійшов висновку за необхідне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_14 - задовільнити.

Що стосується заперечень обвинуваченого та його захисника щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд їх до уваги не приймає, оскільки жодних доказів в їх обгрунтування та підтвердження суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 177, 183,197, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12, який не може перевищувати 60 днів - по 04 жовтня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1