Постанова
Іменем України
13 червня 2019 року

м. Київ
справа № 758/11085/15-к
провадження № 51-227км19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу зі змінами потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_10 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001730, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 : 24962,14 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 14 березня 2015 року, в період часу з 9:00 по 10:00, поблизу приміщення автомийки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті особистої неприязні, під час якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 три удари в голову. Продовжуючи реалізовувати умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 двома ногами стрибнув на ліву ногу потерпілого. В результаті злочинних дій потерпілому було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди змінено. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі зі змінами потерпілий та його представник, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, порушують питання про зміну судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_7 , та просять збільшити розмір моральної шкоди до 200 000 грн. Вважають, що суд першої та апеляційної інстанцій безпідставно і невмотивовано частково задовольнили цивільний позов потерпілого, зменшивши розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні потерпілий підтримав подану касаційну скаргу, а прокурор, засуджений та його захисники заперечували проти її задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право змінити судове рішення.
Суд постановляє рішення про зміну оскаржуваного судового рішення, у випадку, якщо помилки, допущені судом першої або апеляційної інстанцій, можна усунути без скасування такого рішення, не змінюючи його суті, якщо такі помилки стосуються окремих частин рішення. У разі зміни судового рішення суд касаційної інстанції вправі зменшити суми, які підлягають стягненню, або збільшити їх, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення та кваліфікацію кримінальних правопорушень.
Потерпілий та його представник у касаційній скарзі не заперечують доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а також відповідності призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого злочину і даним про його особу. Не оспорюється і правильність судових рішень про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Що стосується доводів касаційної скарги потерпілого та його представника про неправильне вирішення цивільного позову в частині стягнення відшкодування моральної шкоди, то вони є слушними, виходячи з наступного.
Так, статтею 23 ЦК Українипередбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає між іншим у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Також, відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Цих вимог в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди судами в повній мірі не дотримано.
Так, як слідує з матеріалів провадження, злочинними діями засудженого потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, що їх зазнав потерпілий у зв`язку з спричиненням йому середньої тяжкості тілесного ушкодження. У зв`язку з чим ОСОБА_6 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, під час якого переніс хірургічне втручання витрачав значний час та докладав додаткові зусилля для відновлення звичайного способу та організації свого життя. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, порушення звичайного способу та ритму життя потерпілого, завдана останньому моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 160 000 грн, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.
Тому виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме : ст.ст.7; 9; 408; 436 КПК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України колегія суддів вважає за необхідне судові рішення змінити шляхом збільшення суми відшкодування моральної шкоди. Таке стягнення не впливає на обсяг обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
За таких обставин касаційна скарга потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_10 підлягає задоволенню частково.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову змінити.
Збільшити розмір стягненняза цивільним позовом ОСОБА_6 та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 160 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
В решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3