Кримінальне провадження № 1-кп/760/132/19
Справа №760/1130/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР 28.11.2015 за №0011569, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Первомайськ Зав`яловського району Удмуртії Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше неодноразово судимого:

1)вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 10.10.2001 за ч.1 ст.185, 44, 45 КК України (1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік:

2)вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 16.08.2002 за ч.2 ст.140 КК України (1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

3)вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 18.12.2002 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263,70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

4)вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 18.01.2008 за ч.2 ст.296, ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі;

5) вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 12.08.2008 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.358, ч.2 ст.190, ч.3 ст.358, 70,71 КК України на 7 років позбавлення волі, звільненого постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.07.2012 умовно-достроково на 1 рік 2 дні, судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні 28.11.2015 ОСОБА_7 приблизно о 02.00 год. перебуваючи поряд кіоску на проспекті Повітрофлотському, 5 в м. Києві разом із невстановленою особою, побачивши через скло раніше незнайомого ОСОБА_8 , який користувався ноутбуком, вирішив вчинити розбійний напад з метою заволодіння цим ноутбуком.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі, каменем розбив вікно кіоску, внаслідок чого уламками скла потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні згідно з висновком експертизи №3371 30.11.2015 легкі тілесні ушкодження, а в цей час невстановлена особа, згідно відведеної йому ролі, спостерігала за навколишньою обстановкою щоб у разі небезпеки попередити ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений в бік потерпілого направив ножа, висловлюючи погрозу його застосування в разі невиконання вимоги про передачу йому майна, тобто застосував насильство небезпечне для життя чи здоров`я ОСОБА_8 і останній, сприймаючи погрозу ножем як реальну загрозу для свого життя, не чинив опір, а ОСОБА_7 в цей час через розбите вікно проник до кіоску та заволодів ноутбуком «Леново» з мишкою загальною вартістю 15000 грн., в якому знаходилась карта пам`яті вартістю 210 грн., які належать ОСОБА_9 , та з місця вчинення злочину разом із невстановленою особою зник, тим самим завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 15210 грн.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся та показав суду, що він дійсно 28.11.2015, вночі, розбив скло у кіоску на Повітрофлотському проспекті, 5 в м. Києві, направив в бік потерпілого ніж з погрозою його застосування, а тому потерпілий опору не чинів, а він проник до кіоску, звідки викрав ноутбук з провідною мишкою і з місця вчинення злочину разом із невстановленою особою, яка весь цей час спостерігала за навколишньою обстановкою, зник.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_7 і у зв`язку із повним відшкодуванням шкоди відмовився від цивільного позову.

Після допиту обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

На підставі наведеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднані із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого, та дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, має постійне місце реєстрації, але без постійного місця проживання в м. Києві, характеризується посередньо з місць позбавлення волі, де відбував покарання за попередніми вироками судів, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та повне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_9 .

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Отже, з урахуванням фактичних обставин, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю і таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 суд залишає без розгляду.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 4 (чотири) місяці з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 01.12.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати призначене йому покарання повністю відбутим.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Речовий доказ комп`ютерну мишку, яка повернута потерпілому ОСОБА_9 залишити у його володінні.
У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 відмовити, потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3