Номер провадження: 11-сс/813/1378/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року в кримінальному провадженні №0000747 від 28.07.2019 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000747 від 28.07.2019 року та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 29 вересня 2019 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді заступника директора МПП «Завоїр», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000747 від 28.07.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за наступних обставин.

28.07.2019, приблизно о 04:30 год., водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто в порушення вимог п. 2.9. (а) «Правил дорожнього руху» України, яким передбачено:
п.2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,
керуючи легковим автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Пристанційна м. Березівка Одеської області, з боку вул. Пушкінська м. Березівка в напрямку с. Вікторівка.
В цей час у зустрічному напрямку, а саме по правій смузі проїзної частини вул. Пристанційна м. Березівка, з боку с. Вікторівка в напрямку вул. Пушкінська м. Березівка, здійснював рух спеціалізований вантажний фургон малотоннажний «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 .
Під час руху по проїзній частині вул. Пристанційна м. Березівка водій ОСОБА_8 не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, свої практичні навички керування транспортними засобами і стан свого здоров`я, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого, на ділянці зазначеної вулиці, розташованій біля будинку №11, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. (б), 12.1. «Правил дорожнього руху» України, які наказують:
п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
проявляючи злочинну самовпевненість, не впорався з керуванням свого автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , втратив контроль над його керуванням і допустив його виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення лівою передньою частиною кузова керованого ним автомобіля з лівою бічною стороною кузова спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя та бетонні плити, де відбулося перекидання даного автомобіля на праву бічну сторону.
Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження, від яких настала його смерть в медичному закладі.
Допущенні водієм ОСОБА_8 порушення вимог п. 12.1. «Правил дорожнього руху» України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 .
За даним фактом 28.07.2019 року до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000747.

29.07.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор мотивує апеляційну скаргу тим, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим ризикам не може бути здійснене застосуванням до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно врахував, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкримінований йому злочин. Також своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що останній має постійне місце проживання та реєстрації, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, має постійне джерело прибутку, є засновником ФК «Березівка», характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також слідчий суддя врахував позицію потерпілої сторони, яка просила не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою.

Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів щодо існування обставин, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків. Крім того, прокурор повідомив суду, що з дня обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим та прокурором не встановлено фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора щодо неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року про обрання в кримінальному провадженні №0000747 від 28.07.2019 року підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4