Справа № 216/5101/19
Провадження № 1-кс/216/5328/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку тримання під вартою

22.10.2019 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздільне Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, який має середню технічну освіту, працює на посаді сторожа в ТОВ «Криворізька будівельна компанія», є інвалідом 3-ї групи, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001387 від 01 серпня 2019 року,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

свідок ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2019 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , яке мотивоване таким.

Досудове розслідування неможливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, тобто до 26 жовтня 2019 року, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих і процесуальних дій з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, визначити остаточну кваліфікацію його дій і вручити повідомлення про зміну підозри у кримінальному провадженні. При цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені в ході досудового розслідування, що виправдовують застосований до підозрюваного запобіжний захід, не зменшилися й продовжують існувати, тому виникла необхідність у продовженні тримання останнього під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання й просили змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт, а в разі продовження строку тримання під вартою зменшити визначений раніше розмір до 50 000 100 000 грн. максимально, посилаючись на таке. Стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Досудове розслідування здійснюється неефективно та затягується з незалежних від ОСОБА_5 причин. При цьому просили врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, працює, є інвалідом 3-ї групи, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, має зареєстроване та постійне місце проживання, де тривалий час мешкає разом з дружиною та неповнолітнім сином, тобто має міцні соціальні зв`язки. Квартира, в якій він зареєстрований, належить його колишній дружині, а квартира, в якій він мешкає, належить батькові дружини. При цьому останній надав нотаріально завірену згоду на його перебування в цій кватирі під домашнім арештом. Разом з тим дружина хворіє, потребує хірургічної корекції та його допомоги. Крім того, до його затримання вони разом з дружиною доглядали бабусю останньої, яку зараз були вимушені перевести в село, де її доглядають сторонні особи. У зв`язку з цим просили відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити визначений розмір застави, який є завідомо непомірним для підозрюваного з огляду на його майновий і сімейний стан. При цьому підозрюваний зазначив, що заборонених методів досудового розслідування до нього не застосовувалось.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною підозрюваного, пояснила, що після затримання чоловіка її життя сильно змінилось, дитина хворіє та потребує догляду, їй також потрібна допомога чоловіка в здійсненні підприємницької діяльності. Крім того, до затримання чоловіка вони разом доглядали її бабусю, яку зараз вона була вимушені перевести в село, де її доглядають сторонні особи. При цьому її батьки не можуть доглядати за бабусею, оскільки зайняті або не мають такого бажання. До затримання її чоловік працював охоронцем з понеділка по п`ятницю з з 8.00 год. до 17.00 год.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та показання свідка, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001387 від 01 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28 серпня 2019 року о 16 годині 15 хвилин відповідно до вимог ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

29 серпня 2019 року ОСОБА_5 у порядку і з підстав, передбачених ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 жовтня 2019 року включно з визначенням застави в розмірі 500 000 грн.

Постановою в.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 17 жовтня 2019 року строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 29 листопада 2019 року.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частинами 3-5 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства» та «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Слідчим суддею встановлено, що 29 серпня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає та на підставі ст. 63 Конституції України відмовляється давати будь-які показання.

Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.08.2019 року, який підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 22.08.2019 року та додатком до нього, за змістом яких останній впізнав підозрюваного як особу, що збувала психотропну речовину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.08.2019 року, який підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 від 22.08.2019 року та додатком до нього, за змістом яких останній впізнав підозрюваного як особу, що збувала психотропну речовину;

- протоколом обшуку автомобіля марки «Ford Sierra» д.н. НОМЕР_1 від 28.08.2019 року, під час якого було вилучено 100 (сто) фрагментів пластикових трубочок із кристалічною речовиною;

- висновком експерта від 29.08.2019 року №30/8.6/514, згідно з яким у 10 (із 100 вилучених у ОСОБА_5 під час обшуку автомобіля) фрагментах трубочок міститься психотропна речовина метамфетамін, загальною масою 0,4751 г, маса метамфетаміну в наданих на експертизу речовинах становить 0,1792 г;

- протоколом обшуку квартири АДРЕСА_3 від 28.08.2019 року, в якій проживає ОСОБА_5 , під час якого було вилучено 124 фрагмента пластикових трубочок із кристалічною речовиною;

- висновком експерта від 23.09.2019 року №1/8.6/3564, згідно з яким у 50 (із 124 вилучених у ОСОБА_5 під час обшуку квартири) фрагментах трубочок міститься психотропна речовина метамфетамін, загальною масою 3,3444 г, маса метамфетаміну в наданих на експертизу речовинах становить 0,7152 г;

- протоколом огляду гаража без номеру, який розташований другим зліва в рядності трьох гаражів на відстані 12 метрів від заднього лівого кута будинку № 70 на вул. Соборності в м. Кривому Розі, яким користується ОСОБА_5 , під час якого було вилучено 700 (сімсот) фрагментів пластикових трубочок із кристалічною речовиною;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 29.08.2019 року, які брали участь в якості понятих у проведенні обшуків автомобіля та житла підозрюваного;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який брав участь в якості понятого у затриманні ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України та в проведенні обшуку його житла.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення вже була предметом перевірки та встановлена слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є умисним тяжким злочином, а санкція зазначеної норми кримінального закону передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, на обліках не перебуває, до затримання працював на посаді сторожа в ТОВ «Криворізька будівельна компанія», де щомісячно отримував заробітну плату в розмірі 4 200 грн., є інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням та щомісячно отримує пенсію за інвалідністю в розмірі 1 500 грн., рухомого чи нерухомого майна у власності не має, перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є фізичною особою-підприємцем і щомісячно отримує прибуток приблизно в розмірі 15 000 грн., має неповнолітнього сина, який перебуває на його утриманні, та двох повнолітніх дочок від попереднього шлюбу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, згідно з копією закордонного паспорта підозрюваного та поясненнями останнього до Російської Федерації він виїжджав двічі, у 2014 році на один місяць на заробітки та в 2017 році на свадьбу, родичів і друзів там не має, а також двічі виїжджав за кордон до Туреччини та Єгипту для відпочинку.

Таким чином, обставини, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою, зокрема, похилий вік, тяжке або хронічне захворювання, відсутні. Наявність у підозрюваного 3-ї групи інвалідності за загальним захворюванням (травма ока) не перешкоджає його утриманню під вартою.

Разом з тим в ухвалі слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на тяжкість злочину та особу підозрюваного, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та продовжити займатись злочинною діяльністю, у зв`язку з чим визнано необхідність застосувати до нього саме такий запобіжний захід і недостатність більш м`яких запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, для запобігання існуючим ризикам та належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На цей час підстави, за яких до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, не змінились, а ризики не зменшились і є триваючими.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступень суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе їм запобігти.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваного запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням свободи, слідчим суддею при розгляді цього клопотання не встановлено та стороною захисту таких підстав не доведено, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що передусім національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи (справа «Сергій Волосюк проти України»). Разом з тим, вирішуючи питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Водночас у справі «Михалкова та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у завершенні виконання процесуальних дій, які потребують додаткового часу, зокрема: отримати висновки судових експертиз дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, та прекурсорів; примусово відібрати у підозрюваного ОСОБА_5 експериментальні зразки відбитків папілярних візерунків нігтьових фаланг пальців рук та долонь; після отримання папілярних візерунків нігтьових фаланг пальців рук та долонь підозрюваного ОСОБА_5 призначити та провести дактилоскопічну експертизу; з урахуванням висновків експертів здійснити остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_5 ; вручити останньому повідомлення про зміну підозри у кримінальному провадженні.

Таким чином, для завершення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме, що заявлені ризики при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки й вирішенню питання про необхідність подальшого тримання особи під вартою.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі 100 000 грн. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваного, а також буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 199, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 25 листопада 2019 року включно.

Визначити заставу в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього строком до 25 листопада 2019 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Дія ухвали закінчується 25 листопада 2019 року.

Копії ухвали для виконання направити начальнику Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3), слідчому та прокурору.

Копії ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному та захисникові негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1