УХВАЛА
Справа № 486/1330/19
Провадження № 1-кс/486/401/2019

13 серпня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29 липня 2019 року про закриття кримінального провадження 0000014 від 01.04.2019 року,

В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2019 року ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 звернулись до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29 липня 2019 року про закриття кримінального провадження 0000014 від 01.04.2019 року.
Скаргу мотивують тим, що у провадженні слідчого відділу Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходились матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2019 року за № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 29 липня 2019 року старшим слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження. Вважають, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено однобічно, з нахилом перевести дії ОСОБА_6 в площину цивільно-правових відносин. Не було прийнято до уваги ту обставину, що Договір оренди укладений між нею та ОСОБА_6 містить підтертості. Окрім того, на її думку, та обставина, що ОСОБА_6 обманним шляхом в односторонньому порядку змінив умови Договору оренди, а саме п. 3.4., та продав майно ПрАТ «Південбудтранс», фактично таким чином заволодів коштами, які вона за домовленістю з ним, витратила на ремонт нежитлового приміщення, в рахунок майбутніх платежів на оренду. Просила скасувати постанову слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29 липня 2019 року про закриття кримінального провадження 0000014 від 01.04.2019 року та зобов`язати слідчого в установленому Законом порядку провести перевірку її заяви та притягнути винних осіб до відповідальності.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 зазначив, що наявні підтертості в договорі оренди укладеному між ПрАТ Південбудтранс, в особі директора ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення. На його думку ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_3 , якою було здійснено ремонт орендованого приміщення, збільшив вартість будівлі ПрАТ Південбадтранс, яку в подальшому продав. Зазначив, що кошторис повинен бути зроблений спільно з сторонами Договору та бухгалтерами. Вважав, що для повноти та об`єктивності досудового розслідування за доцільне у даному кримінальному провадженні призначені будівельно-технічно експертизу та експертизу документу.
Слідчий в судовому засіданні зазначила, що досудове розслідування було здійснено повно та об`єктивно, зібраними в ході досудового розслідування доказами було встановлено, що між скаржником ОСОБА_3 та директором ПрАТ «Південбудтранс» ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини, в діях ОСОБА_6 не вбачалось складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та на цій підставі кримінальне провадження було закрито.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно між ним, як директором ПрАТ Південбадтранс та ОСОБА_3 було укладено договір оренди приміщення, розташованого на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою м. Южноукраїнськ Промбайданчик, 4. Приміщення в задовільному стані було передано орендарю. Дійсно зазначеним договором було передбачено, що ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання розробити та надати на затвердження орендодавцю кошторис на ремонтні роботи, які будуть проводитись лише після погодження суми. Даного кошторису ОСОБА_3 йому надано не було та самовільно було здійснено ремонт. За три дні до продажу будівлі, ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність надання договору оренди для передачі його майбутньому власнику, однак, остання, заявила, що не згодна з умовами такого договору та надала чернетку договору в якому була дописана сума 223 000,00 грн. та збільшена квадратура орендованого приміщення. З даним договором він не погодився. Згодом, ОСОБА_3 надала йому Договір оренди в якому дану суму - 223 000, 00 грн. було надруковано, оскільки він не був згоден з такою сумою витрат на ремонт, він особисто забілив її коректором. Зазначив, що погодити вартість ремонтних робіт на суму 223000,00 грн. він не міг, оскільки договір оренди укладений лише на рік. Вартість орендної плати становить 4000 грн., а тому, сума ремонту значно перевищує вартість річної орендної плати. Посилаючись на вимоги ст. 770 ЦК України, значив, що договір оренди є чинним і до сьогоднішнього дня та до сьогоднішнього дня ОСОБА_3 не повернуто ключі він орендованого приміщення.

Вислухавши скаржника, адвоката ОСОБА_4 слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000014 від 01.04.2019 року, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Судом встановлено, що у провадженні СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за № 0000014 від 01.04.2019 року. Правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За правилами ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частиною другою статті 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 0000014 від 01.04.2019 року, в ході досудового розслідування слідчим було допитано потерпілу ОСОБА_3 та згідно протоколу допиту потерпілої, 01.10.2018 року між нею та директором ПрАТ «Південбудтранс» ОСОБА_6 було укладено договір оренди нежитлового приміщення. Зазначила, що однією з умов договору була та обставина, що після здійснення ремонту будівлі, кошти витрачені нею на ремонт будуть зараховані в рахунок орендної плати. Однак, згодом ОСОБА_6 будівлю, в якій знаходиться орендоване нею приміщення було продано, а новий власник відмовлявся зараховувати кошти за здійснений нею ремонт орендованого нею приміщення в рахунок орендної плати.
Відібрано пояснення від ОСОБА_6 , відповідно до яких, після здійснення ремонтних робіт орендар зобов`язався надати йому на затвердження кошторис, та лише після затвердження якого кошти витрачені на ремонт будуть зараховані в рахунок орендної плати. ОСОБА_3 такого кошторису йому надано не було.
Також, згідно п.п. 2.1. та 3.4. наявного в матеріалах кримінального провадження Договору оренди нежитлового приміщення, укладеного 01 жовтня 2018 року між ПАТ «Південбудтранс», в особі директора ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , орендодавець зобов`язується погодити орендареві кошторис на ремонт нежитлового приміщення та в подальшому зарахувати дані витрати в рахунок орендних платежів. Орендар зобов`язується розробити та подати на затвердження орендодавцю кошторис на ремонт орендованого майна.
Кошторис це зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об`єктні та локальні кошторисні розрахунки, об`єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна.
Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , від 20 травня 2019 року, Договір оренди від 01 жовтня 2018 року було підписано 05 лютого 2019 року, на цей період ремонті роботи в орендованому приміщенні вже були зроблені, однак кошторис орендарем не надавався. Зазначив, що у всіх екземплярах даного договору оренди він особисто, за допомогою коректору, зробив поправку у п. 3.4. «Розробити та подати на затвердження Орендодавцю кошторис на ремонт орендованого майна», викреслив те що було дописано ними без його погодження - 223 тис. грн..
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 21 травня 2019 року, останній також підтвердив, що кошторис на ремонт орендованого приміщення ОСОБА_3 не надавала. Про необхідність його надання він їй неодноразово нагадував. Також зазначив, що ОСОБА_3 було повідомлено про те, що підприємство ПрАТ «Південбудтранс» виставлено на продаж, та про відсутність необхідності робити коштовний ремонт, оскільки Договір оренди укладено всього лише на рік та витрати на нього не покриють орендної плати. Однак, після цього ОСОБА_3 принесла ОСОБА_6 інший договір, у якому самостійно не погоджуючи з орендодавцем кошторис на суму 223 тис. грн., власноручно дописала її до договору.
В матеріалах кримінального провадження наявні цивільно-правові договори та акти прийому передачі виконаних робіт, укладені з ОСОБА_3 , копії чеків на витрати з будівельних матеріалів, копія Договору купівлі-продажу ПрАТ «Південбудтранс» від 08.02.2019 року та копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та реєстрацію права власності.
Допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Таким чином, Досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження свідчать про повноту досудового розслідування. Та обставина, що слідчим залишилось поза увагою виправлення в договорі оренди, спростовуються протоколами допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Протоколом допиту останнього також встановлено, що ОСОБА_3 було відомо про те, що ПрАТ «Південбудтранс» виставлено на продаж. Окрім того, слідчим було встановлено, що кошти за ремонт нежитлового приміщення в рахунок орендної плати будуть зараховані лише після надання орендарем на затвердження орендодавцю кошторису на ремонт орендованого приміщення, цього ОСОБА_3 зроблено не було.
Фабула ч. 1 ст. 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
У Постанові Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про злочини проти власності від 06.11.2009 року № 10, яка вказує на те, що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання (п.п. 17-19 ППВСУ).
Про такого роду обставини, у даній ситуації, говорити не можливо, оскільки зібраними в ході досудового розслідування доказами не встановлено наявність обману або зловживання довірою з метою безоплатного заволодіння грошима ОСОБА_3 , а тому в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України.
За результатами досудового розслідування, 29 липня 2019 року старшим слідчим СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з наявністю між ОСОБА_3 та директором ПрАТ «Південбудтранс» ОСОБА_6 цивільно-правових відносин, та відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Досліджуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, судом встановлено, що висновки слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на оглянутих в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, а сама постанова слідчого є вмотивованою та її зміст відповідає фактичним обставинам справи.
А відтак, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з врахуванням вимог ст. 284 КПК України з всебічним дослідженням усіх доказів та обставин справи.
Що ж стосується самої скарги ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , ставлячи вимогу про скасування постанови, останні не зазначають, які самі дії не здійснені слідчим в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, та не конкретизовано необхідність проведення будь-яких інших слідчих дій при продовженні досудового розслідування, адже перевірка заяви ОСОБА_3 , на предмет заволодіння ОСОБА_6 шахрайським шляхом її коштами в сумі 137270 грн., слідчим вже здійснена, про що свідчать матеріалами кримінального провадження, завершенням перевірки стало винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження. Закриваючи кримінальне провадження слідчий СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 дійшла висновку, що в діях ОСОБА_6 не встановлено наявність обману або зловживання довірою з метою безоплатного заволодіння грошима ОСОБА_3 , а тому в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. Проведений слідством комплекс дій є достатнім для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. А відтак підстав для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності немає.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст ст. 303 307 КПК України,

УХВАЛИВ
В задоволенні скарги ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29 липня 2019 року про закриття кримінального провадження 0000014 від 01.04.2019 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського
міського суду ОСОБА_1