ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/522/18 Номер провадження 11-кп/814/236/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:
21.04.2011 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
30.08.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., штраф сплачено;
22.05.2014 року Лохвицьким районним судом за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 301 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., штраф сплачено;
30.10.2015 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
26.01.2016 року Лохвицьким районним судом за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеним за цим та попереднім вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 30.10.2015 року, визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 03.05.2017 року на підстві ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день з адміністративним наглядом на 1 рік відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.04.2017 року,
визнано винним та засуджено - за 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців

позбавлення волі; - за ст. 395 КК України 4 місяці арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.01.2016 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 4576,00 грн.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, у період умовно-дострокового звільнення від покарання, 15.01.2018 року, близько 01.00 годині, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив проникнути до підвального приміщення четвертого підїзду житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , так як всі інші підїзди були зачинені. Після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 таємно, умисно, шляхом зриву навісного замка, за допомогою металевого прута, який знайшов у недобудові, розташованої поряд з багатоповерхівкою, проник до вказаного підвального приміщення.
Далі, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 таємно, умисно, з корисливою метою, викрав дві металеві каністри, вартість яких, згідно висновків експертів № 113, № 112 складає 366,33 грн. та 366,33 грн. відповідно, електрошуруповерт, вартість якого згідно висновку експерта № 111 складає 272,80 грн., електродриль, вартість якої згідно висновку експерта № 109 складає 350,00 грн., швейну машину вартість якої згідно висновку експерта № 115 складає 100,00 грн., спортивну сумку, вартість якої згідно висновку експерта № 108 складає 300,00 грн., електричну плитку, вартість якої згідно висновку експерта № 110 складає 124,00 грн., навісну полицю, вартість якої згідно висновку експерта № 114 складає 156,66 грн., велосипед марки "Україна", вартість якого згідно висновку ТОВ Регіональної оцінюваної компанії "ПОЛТАВАЕКСПЕРТ" №Л/1801/2 складає 800,00 грн. Вказаними злочинними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 2836,12 грн.
Крім цього встановлено, що вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.01.2016 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 30.10.2015 року визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Міру покарання ОСОБА_8 відбував у Божковській виправній колонії № 16. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.04.2017 року відповідно до ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 3 п. Г, ст. 10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 1 день від відбування покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.01.2016 року та встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, з встановленням наступних обмежень: 1). заборони виходу з будинку (квартири) з 21 год. до 05 год. ранку; 2) . заборони перебувати в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та розпив спиртних напоїв; 3). реєстрацією в органах Національної поліції України по місцю мешкання 2 рази в місяць; 4). заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста).03.05.2017 року у день звільнення з Божковської виправної колонії № 16, ОСОБА_8 було оголошено ухвалу про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та обовязку прибути та зареєструватися у триденний термін у Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області, тобто не пізніше 06.05.2017 року. Крім того, ОСОБА_8 було попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та своєчасного прибуття до обраного місця проживання та реєстрації у органі внутрішніх справ.

Так, ОСОБА_8 , маючи на меті ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних причин, не повідомивши працівника поліції, який здійснює адміністративний нагляд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, умисно, у період часу з 03.01.2018 року по 10.01.2018 року, та у період часу з 22.01.2018 року по 30.01.2018 року, а також у період часу з 11.02.2018 року по 25.02.2018 року залишав своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та виїжджав до с. Голінка Роменського району Сумської області, без відповідної реєстрації у місцевому органі Національної поліції України, тим самим порушив правила адміністративного нагляду, що полягає у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 травня 2018 року щодо нього переглянути.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який уточнив свої апеляційні вимоги та прохав пом`якшити призначене покарання, його захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану ОСОБА_8 апеляційну скаргу, прокурора. Яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднана з проникненням в інше приміщення; за ст. 395 КК України, за ознакою самовільного залишення місця свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судомне переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Щодо виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинені злочини, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного йому покарання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, врахував тяжкість злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , такого, що характеризується посередньо, судимого, не зайнятого суспільно-корисною працею, чистосердечне каяття обвинуваченого у скоєному злочину, думку потерпілого ОСОБА_9 , та прийшов до вірного висновку, про відсутність підстав для обрання покарання не пов`язаного з позбавленням волі, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання, попередження нових злочинів лише в ізоляції його від суспільства.
Крім того, суд першої інстанції вірно встановлено, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом. Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69-? КК України - не вбачається. З вказаними висновками колегія суддів повністю погоджується.
Судом при призначенні покарання враховано вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Крім того судом вірно призначено остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.
Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які апелянт вказує в поданій апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 травня 2018 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4