04 липня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, без постійного місця проживання, раніше засудженого:
- 08.02.2000 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 26.06.2002 року умовно-достроково, не відбутий строк - 1 рік, 1 місяць, 14 днів;
- 24.03.2005 року Орджонікідзевським районним суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 14.08.2008 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 12.05.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 07.02.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 03.09.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі, з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;
- 06.05.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. 18.02.2016 року звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 8 місяців 25 днів,
- 25.01.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,
21 вересня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу «Метадон», без мети збуту, для особистого вживання, діючи повторно зателефонував на невстановлений мобільний номер оператора мобільного зв`язку «Lifecell», де шляхом телефонної розмови з невстановленою особою, замовив один полімерний медичний шприц одноразового використання з наркотичним засобом «Метадон» за грошові кошти в сумі 350 гривень, які перевів через термінал самообслуговування, який знаходиться у зоні самообслуговування відділення «Приватбанку 24/7» по пр. Соборному, 158 в м. Запоріжжі, на невстановлений номер рахунку банківської картки. Надалі, в ході телефонної розмови, невстановлена особа повідомила, що наркотичний засіб «Метадон» ОСОБА_5 зможе забрати на землі біля лавочки, яка розташована навпроти під`їзду №1, будинку №91 по вул. Перемоги в м. Запоріжжя.
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу «Метадон», направився до вказаного місця, де знайшов на землі біля лавочки, яка розташована навпроти під`їзду №1, будинку №91 по вул. Перемоги в м. Запоріжжя один полімерний медичний шприц одноразового використання градуйований 5 мл. з запаяним носиком, в якому знаходиться прозора рідина масою 1, 011 грам, яка відповідно до висновку експерта №7-1936 від «03» жовтня 2018 року є наркотичним засобом «Метадон» загальною масою в перерахунку на основу 0, 0304 грам. Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_5 сховав до лівого карману своїх шорт синього кольору, тим самим незаконно придбав вказаний наркотичний засіб.
У подальшому ОСОБА_5 направився в сторону Вознесенівського ринку, з вищезазначеним наркотичним засобом «Метадон», до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду місця події, навпроти будинку №91 по вул. Перемоги, З в м. Запоріжжя, у період часу з «15» години «20» хвилин до «15» години «50» хвилин «21» вересня 2018 року.
«Метадон» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від «06» травня 2000 року, віднесений до категорії наркотичний засобів, обіг яких обмежено.
Крім того, ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за корисливі злочини, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знов скоїв аналогічний корисливий злочин проти власності при наступних обставинах:
06.11.2018 приблизно о 11 годині, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в якості гостя, шляхом вільного доступу, з приміщення вказаної квартири, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме; телевізор марки Philips 37pfl8605/h12 вартістю 8500 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Після чого, зник із місця скоєння злочину, тим самим розпорядившись майном на власний розсуд.
Таким чином. ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Монарх» 170 грам у м`якій упаковці вартістю 153 гривні 42 копійки, чим спричинив
ТОВ «Український рітейл» матеріальну шкоду на загальну суму 334 гривні 08
Після чого, зник із місця скоєння злочину, тим самим розпорядився викраденим
майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2. ст. 185 КК України, яке кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Монарх» 170 грам у м`якій упаковці вартістю 153 гривні 42 копійки кожна, після чого намагався покинути приміщення вказаного магазину, однак був затриманий співробітниками цього ж магазину, який зупинив його при вході в приміщення та повідомив до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення. Тобто ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено через причини, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2. ст. 185 КК України, яке кваліфікується, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінальних правопорушень за викладених в обвинувальних актах обставин, та розповів суду під час допиту наступне: 21.09.2018 року в обідній час замовив наркотичний засіб «Метадон» для власного вжитку приблизно за 200-300 гривень, та отримав його на землі біля лавочки, яка розташована біля будинку АДРЕСА_2 ; 06.11.2018 в денний час знаходячись як гість у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , з приміщення вказаної квартири таємно викрав телевізор, що належить потерпілій ОСОБА_6 ; 16.11.2018 приблизно в обідній час у торгівельному залі магазину «Брусничка», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, по вул. Незалежної України, таємно викрав 3 пачки кави розчинної «Якобс Монарх»; цього ж дня через деякий час знову знаходячись у торгівельному залі того ж магазину «Брусничка», знову викрав 3 пачки кави розчинної «Якобс Монарх», після чого був затриманий співробітниками цього ж магазину.
Крім цього, обвинувачений неодноразово просив вибачення у потерпілої в судовому засіданні та зазначив, що кількість та вартість викраденого майна ним не оспорюється, всі скоєні злочини вчиняв в період свого життя, коли зловживав наркотиками та алкоголем, однак приблизно чотири місяці назад влаштувався до центру реабілітації, де йому допомогли повністю переоцінити свої життєві цінності, зараз він жорстко критикує своє колишнє життя і зовсім по іншому ставить до скоєного, він давно не вживає наркотики та алкоголь, займається господарством в зазначеному центрі, про скоєне жалкує і бажає стати на шлях виправлення, будучи особою раніше судимою та відбувши покарання в місцях позбавлення волі, добре знає та розуміє, що тепер має зовсім інші інтереси та прагнення в житті, які жодним чином не пов`язані зі злочинною діяльністю та обмежені правилами віросповідання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що викладені в обвинувальному акті обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення відповідають дійсності, однак доданий до обвинувального акту цивільний позов не подавала і не підписувала, ОСОБА_5 пробачила, будь-яких вимог матеріального чи морального характеру до нього не має, вважає, що не слід його карати суворо, не призначати йому покарання у вигляді позбавлення волі, а надати можливість виправитися.
Представник потерпілої особи ТОВ «Український рітейл» в судові засідання жодного разу не з`являвся, хоча повідомлявся належним чином в установленому законом порядку про дату, час та місце судових засідань, про поважність причин такої неявки суду не повідомляв, заяв про відкладення судових засідань також до суду не надходило, про будь-які наміри приймати участь в розгляді даного кримінального провадження чи подати цивільний позов інформації до суду не надходило.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілої та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
При допиті обвинувачений повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, які повністю відповідають викладеним в обвинувальних актах.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості, спричинених наслідків: тяжких наслідків не настало. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, згідно довідки КУ «ОКНД» ЗОР перебував на диспансерному обліку з 01.12.1999 р. по 01.11.2000 р. та з 23.02.2005 р. по 16.01.2009 р. з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», офіційного місця проживання та роботи не має, однак у відповідності до наданої суду характеристики пастора церкви «Нове життя» ОСОБА_7 . ОСОБА_5 постійно проживає та працює в центрі реабілітації церкви «Нове життя», там характеризується позитивно, зарекомендував себе як дисциплінований, слухняний, чуйний, має намір на виправлення свого життя шляхом проходження повного курсу реабілітації строком 8 місяців та адаптаційного періоду тривалістю 3 місяці.
Суд звертає увагу, що під час розгляду даного кримінального провадження неодноразово застосовувався привід обвинуваченого та його було оголошено в розшук, оскільки в судові засідання він не з`являвся, місце перебування його було невідоме. Однак після добровільного прибуття в судове засідання ОСОБА_5 повідомив, що весь цей час перебував в зазначеному реабілітаційному центрі, у всі судові засідання обвинувачений з`являвся в супроводі представників зазначеного центру, тому у суду немає сумнівів щодо дійсного перебування в згадуваному закладі ОСОБА_5 протягом тривалого часу.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, що в судовому засіданні підтверджено прокурором, та полягає у наданні повної інформації щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень органу досудового розслідування, а також добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості цього злочину, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.
Ці всі обставини враховуються судом в кожному конкретному випадку в своїй сукупності з врахуванням як негативних для обвинуваченого, так і позитивних елементів, що в своєму взаємозв`язку та перевагою створюють для суду загальне поняття про необхідність визначення покарання з ізоляцією від суспільства чи без такої.
В даному кримінальному провадженні суд вважає, що пом`якшуючі обставини в сукупності з особою винного, його ставленням до скоєного, відсутністю шкідливих наслідків та претензій матеріального характеру переважають над наявністю в минулому судимостей обвинуваченого за подібні злочини. Нетривалий проміжок часу між відбутим покаранням та вчиненням нового злочину не завжди свідчить про небажання чи неможливість особи в подальшому стати на шлях виправлення.
ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, у вчиненому щиро розкаявся і сприяв правоохоронним органам у розкритті злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, за місцем проходження реабілітації характеризується виключно з позитивної сторони, що свідчить про те, що він став на шлях виравлення і на даний час не є суспільно небезпечною особою. Зважаючи на викладене суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому можливо застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Суд при призначенні покарання окрім зазначеного вище також враховує попереднє вчинення аналогічних кримінальних правопорушень обвинуваченим, вчинення даних кримінальних правопорушень через невеликий проміжок часу після відбуття попереднього покарання, однак своїй сукупності обставини цього кримінального провадження щодо наведених вище та підтверджених в повній мірі характеристик обвинуваченого, позиції потерпілої, яка просила суд визначити покарання без ізоляції ОСОБА_5 від суспільства, дають переконливі підстави суду вважати, що обвинувачений здатен стати на шлях виправлення та припинити свою злочинну діяльність.
Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 на суму 8500 грн. на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню, як такий, що не підписаний особою, яка його подала.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати за проведення експертиз, документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 185 ЦПК України, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі стоком на 3 (три) роки;
-ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_6 повернути.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні на підставі довідки №7-1936 від 03.10.2018 року у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень.
- інструкція та гарантійний талон на телевізор «Philips» 37pfl8605/h12, яке передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
- дві пачки кави «Якобс Монарх» у мякій упаковці 170 гр. та одна пачка кави «Якобс Монарх» 250 гр., які передано на відповідальне зберігання представникові ТОВ «Український рітейл» ОСОБА_8 повернути власникові.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1