справа № 462/651/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дорожів, Дрогобицького району, Львівської області, українця, громадянина України, працюючого слюсарем ремонту рухомого складу АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця», проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судженого, -

за ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до наказу №794/ос від 11 липня 2013 року Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», перебуваючи на посаді слюсара з ремонту рухомого складу 3-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції «Дрогобич», що відноситься до АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», що у м. Львові по вул. Левандівська, 14А, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив ОСОБА_6 , котрий відповідно до наказу №171/ос від 01 квітня 2013 року Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», перебував на посаді начальника пункту технічного обслуговування вагонів станції «Дрогобич», що відноситься до АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», та котрий являється відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05 грудня 2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто мав прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, про свою відсутність на території України у період часу з 31 травня 2017 року року по 02 липня 2017 року року, та попросив останнього внести завідомо неправдиві дані про його перебування на роботі та відпрацювання ним робочих годин за 31 травня 2017 року року - 11 робочих годин, за 01 червня 2017 року року - 4 робочих години, за 02 червня 2017 року року - 6,5 робочих годин, за 04 червня 2017 року року - 10 робочих годин, за 05 червня 2017 року - 4 робочих години, за 06 червня 2017 року - 6,5 робочих годин, за 08 червня 2017 року - 10 робочих годин, за 09 червня 2017 року - 4 робочих години, за 10 червня 2017 року - 7 робочих годин, за 12 червня 2017 року - 10 робочих годин, за 13 червня 2017 року - 4 робочих години, за 14 червня 2017 року - 7 робочих годин, за 16 червня 2017 року - 10 робочих годин, за 17 червня 2017 року - 4 робочих години, за 18 червня 2017 року - 7 робочих годин, за 20 червня 2017 року - 10 робочих годин, за 21 червня 2017 року - 4 робочих години, за 22 червня 2017 року - 7 робочих годин, за 24 червня 2017 року - 10 робочих годин, за 25 червня 2017 року - 4 робочих години, за 26 червня 2017 року - 7 робочих годин, за 28 червня 2017 року - 11 робочих годин, за 29 червня 2017 року - 4 робочих години, за 30 червня 2017 року - 7 робочих годин, за 02 липня 2017 року - 11 робочих годин, внаслідок чого бухгалтерією підприємства ОСОБА_4 були нараховані на його банківську розрахункову картку від «Ощадбанк» грошові кошти у сумі 7095,44 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у скоєному визнав повністю, зазначив, що усі викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, визнання ним вини є добровільним, без тиску та примусу, просить суворо не карати.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також, обвинувачений відшкодував завдану ним шкоду, визнав свою винність у скоєному злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Керуючись ст.ст. 369 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та обрати йому покарання 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень 00 копійок штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення, засудженим у цей же термін з моменту вручення копії вироку.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1