ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 766/1721/18 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/1095/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0000366 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.1 ст.185 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 02.12.2019 року, включно,-

в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 02.12.2019 року, включно, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду,обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із тим, що судом, під час вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, допущено однобічність та неповноту судового слідства.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що фактичні обставини, викладені судом першої інстанції, не відповідають дійсності, а будь-які ризики зазначені статтею 177 КПК України відсутні.
На думку апелянта, судом не обґрунтовано необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже не наведено жодних ризиків, окрім, припущення щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування, суду, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного, просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.12.2019 року, скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, обвинуваченого, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Так, 03 жовтня 2019 року в ході судового засідання прокурором заявлено клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки завершити судовий розгляд з ухваленням судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не можливо, оскільки заявлені стороною обвинувачення ризики щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого не зменшилися.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились є обґрунтованим.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, а також характеризуючих матеріалів, наданих стороною обвинувачення, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, характеризується негативно, перебуває на обліку Голопристанському ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, як сімейний дебошир.
Зазначені вище обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , останній, перебуваючи на свободі, може вчинити активні дії щодо переховування від суду, впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження право особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на відсутність доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеними матеріалами провадження та в сукупності і взаємозв`язку вказують на те, що будь-який інший запобіжний захід не зможе слугувати стримуючим фактором та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги сторони обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.12.2019 року, включно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4