ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2864/19 Справа № 203/2512/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

03 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року у кримінальному провадженні за № 0000527 від 27 червня 2019 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України,
ВСТАНОВИЛА :
27 вересня 2019 року надійшла та 30 вересня 2019 року передана судді-доповідачу вищезазначена апеляційна скарга на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року, якою звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України з підстав, передбачених ст. 47 КК України у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу Дніпропетровської обласної ради, а кримінальне провадження стосовно останньої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що дана ухвала безпосередньо стосується її прав та інтересів, оскільки набирає чинності та таким чином встановлює як вчинення ОСОБА_4 злочинів, так і вчинення злочинів іншими особами, а тому апелянт має право на оскарження даного судового рішення.
Статтею 393 КПК України визначено коло осіб, які мають право на апеляційне оскарження судового рішення. Зокрема, апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Однак, з матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 слідує, що апеляційна скарга подана особою, яка не відноситься до визначеного законом кола осіб, наділених правом на апеляційне оскарження даної ухвали.
Так, згідно з обвинувальним актом дане кримінальне провадження здійснювалося стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним та громадським інтересам.
При цьому ОСОБА_4 учасником кримінального провадження в цій справі не була та жодного процесуального статусу не мала.
Крім того, суд першої інстанції розглядав заяву захисника про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження в якості потерпілої, перевіривши її доводи, ухвалою відмовив в її задоволенні.
Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_3 , що зазначена ухвала суду стосується прав та інтересів ОСОБА_4 , суттєво впливає на них та встановлює як вчинення ОСОБА_4 злочинів, так і вчинення злочинів іншими особами.
Як слідує зі змісту оскарженої ухвали суду, вона не містить об`єктивної сторони складу злочину, який би було вчинено ОСОБА_4 , як і не містить обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення нею кримінального правопорушення. Не йдеться в ній про доведеність винуватості ОСОБА_4 або будь-якої сторонньої особи у вчиненні кримінального правопорушення.
На думку апеляційного суду, дана ухвала місцевого суду стосується виключно прав, свобод та інтересів ОСОБА_5 , яку звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу Дніпропетровської обласної ради, а кримінальне провадження стосовно неї за ч. 2 ст. 367 КК України закрито.
Крім того, обставини справи, що зазначені в ухвалі суду відносно інших осіб, у тому числі ФОП ОСОБА_4 , встановлені органом досудового розслідування, а не судом та не мають преюдиціального значення.
Апеляційний суд не може погодитись із тим, що встановлені даною ухвалою обставини можуть бути використані як беззаперечний доказ встановлення обставин винних дій ОСОБА_4 , оскільки чинний КПК України не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінального провадженні щодо однієї особи при наявності судового рішення стосовно іншої особи.
Також аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №328/1743/17 провадження 51-6731км18.
За змістом п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Виходячи з викладеного вище, оскільки ухвала суду першої інстанції стосується виключно прав, свобод та інтересів ОСОБА_5 , а згадка в цьому судовому рішенні про ОСОБА_4 при викладенні фактичних обставин справи сама по собі не дає право на оскарження відповідного рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Керуючись ст. 399 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року у кримінальному провадженні за № 0000527 від 27 червня 2019 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, повернути.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2