КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5684/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
01 жовтня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року,
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету) за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, до 15.11.2019 року включно, з визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні сина ОСОБА_11 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. 11,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду.
Слідчим суддею безпідставно не враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, характер вчиненого кримінального правопорушення.
На думку прокурора, підозрюваний, розуміючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення, спливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У поданій захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 апеляційній скарзі, останній просить ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог матеріального та процесуального права.
Адвокат стверджує, що слідчий суддя не проаналізував належним чином доводи сторони захисту, докази існування обґрунтованої підозри та ризиків, визначених ст.. 177 КПК України та безпідставно не врахував даних, характеризуючих особу підозрюваного, а саме: віку а стану здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію за місцем проживання, даних щодо судимостей.
На думку захисника, незастосування будь-якого запобіжного заходу до підозрюваного є доречним враховуючи усі обставини кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, пояснення підозрюваного та його захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали доводи апеляційної скарги, поданої захисником, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не були дотримані.
17.09.2019 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку вимог ст.208 КПК України. Того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. 11,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України.
18.09.2019 року слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором прокуратури Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету) за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, до 15.11.2019 року, з визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. 11,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України.
В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальнимиправопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінальнихправопорушень, які йому інкримінуються.
З урахуванням зазначеного, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, заслуговують на увагу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вказаний ризик вже реалізовано та підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, залишивши своє місце проживання, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків даного кримінального правопорушення.
Колегія суддів враховує і те, що відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. 11,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив смерть людини, колегія суддів, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету) за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, до 15 листопада 2019 року включно, з визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 листопада 2019 року включно.
Взяти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі судових засідань Київського апеляційного суду.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , а контроль за виконанням ухвали на прокурорів Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3