Справа № 203/979/19
Провадження № 1-кп/0203/487/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 від 14.03.2017, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимого 12.07.2017 року Красногвардійським райсудом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, 28.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14.03.2017 року, в нічний час доби (в ходi досудового розслiдування встановити точний час не виявилось можливим), ОСОБА_6 , з раніше знайомою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на автомобілі «Деу ланос», р/н НОМЕР_1 , яким керував раніше знайомий йому ОСОБА_7 проїжджали у дворі будинку АДРЕСА_2 . В цей час навпроти 5-го під`їзду вищевказаного будинку, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, побачив автомобіль «ВАЗ 21063» р/н НОМЕР_2 та запропонував ОСОБА_6 та іншій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заволодіти вказаним транспортним засобом, на що вони надали згоду.
Надалі, визначивши вказаний транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , як предмет свого злочинного посягання, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_6 підійшли до вказаного автомобіля та, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осiб, ОСОБА_6 діючи повторно, використовуючи заздалегідь приготовлені інструменти для зламу замка транспортного засобу (в ході досудового розслідування встановити місцезнаходження останніх не виявилось можливим) відчинив двері вказаного автомобіля, де вийняв контактну групу замку запалювання. Надалі виявивши у вказаному автомобіля відсутність акумулятора, ОСОБА_6 здійснив дзвінок на мобільний телефон особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після чого вказана особа принесла акумулятор, який встановив під капот вказаного автомобіля.
Пiсля цього, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, дiючи спiльно з ОСОБА_6 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись за кермом вищевказаного автомобіля та замкнувши дроти замка запалювання, завів двигун автомобіля. Пiсля чого ОСОБА_6 з двома іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, здійснили рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_2 , вартістю 26039 гривень, чим заподiяли потерпiлому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 14.03.2017 року в нічний час доби, перебуваючи з раніше йому знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , викликали таксі та збиралися роз`їжджатися по своїх оселях. ОСОБА_10 запропонував проїхати по вулиці Вакуленчука, де проїжджаючи вони побачили автомобіль ВАЗ-2106 та ОСОБА_8 запропонував заволодіти даним автомобілем. Зупинившись, він з ОСОБА_9 направилися до автомобіля. Він відчинив автомобіль, щоб його оглянути. ОСОБА_9 сів за руль, однак автомобіль не завівся. Відчинивши капот виявили, що немає акумулятора. Після чого зателефонували ОСОБА_11 , останній невдовзі приніс акумулятор. Хто саме телефонував ОСОБА_8 , не пам`ятає. Після чого ОСОБА_9 почав рух на даному автомобілі та вони втрьох поїхали та його завезли додому. Більше він автомобіль не бачив. Через деякий час були затримані. В скоєному кається. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Окрім повного визнання своєї провини у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення, вина ОСОБА_6 підтверджується:
?Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що автомобіль ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 білого кольору він придбав за генеральною довіреністю у ОСОБА_12 у 2014 року. Даним автомобіль весь час користувався. Власник ОСОБА_13 .. Даний автомобіль мав особливості- салон вишневого кольору, вм`ятини на правому крилі та на задній арці, автомобіль без тонування, не обладнаний сигналізацією. Двері транспортного засобу зачинялися, і напередодні як автомобіль залишав, двері зачинив та витягував акумулятор. 13.03.2017 близько 18-19 год. він залишив автомобіль навпроти 5го під`їзду. А десь о 07 год. наступного дня виявив його відсутність. В автомобілі залишав особисті речі: банковські картки, перепустку в «Епіцентр», довіреність на автомобіль виписана ОСОБА_14 , які були викрадені. Наразі вказані речі повернуті. Автомобіль не повернули. Обвинувачені не намагалися відшкодувати шкоду. Позов підтримує в повному обсязі. Покарання обвинуваченим призначати на розсуд суду.
?Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що із обвинуваченими знайомий. Йому зателефонував ОСОБА_16 та запропонував на продаж автомобіль. Після чого він телефонував знайомим та повідомив, що у нього на продаж є автомобіль за 10 тис. грн... На даному автомобілі до нього додому приїжджали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_9 був за кермом, він спілкувався із ОСОБА_8 щодо автомобіля. Після чого, він почав шукати можливого покупця на цей автомобіль. Його набирав чоловік на ім`я ОСОБА_17 , запитував з приводу автомобіля, в якому стані він знаходиться та скільки коштує. Про те, в якому стані знаходився автомобіль йому не було відомо, про що він сказав ОСОБА_17 , останній обіцяв зателефонувати пізніше, однак ніхто не подзвонив. Після чого, даний автомобіль він запропонував ОСОБА_18 , який погодився його подивитися. Далі, він на своєму автомобілі «Жигулі», а ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ 2106 поїхали на Ігрень, де домовилися про зустріч із ОСОБА_19 , який під`їхав пізніше. Автомобіль, який був на продаж ВАЗ 2106 білого кольору, салон вказаного автомобіля був червоний. Даний автомобіль ОСОБА_19 не купив, оскільки на автомобіль не було документів. Сліпак не подивився даний автомобіль, оскільки сів акумулятор та купувати без документів відмовся. ОСОБА_8 пояснив, що документи на автомобіль не можуть знайти. ОСОБА_10 йому нічого не розповідав про цей автомобіль. В слідчих діях приймав участь. Із ОСОБА_8 спілкувався по телефону, і номер телефона, який належить ОСОБА_8 він передавав співробітникам поліції. Відомо, що ОСОБА_8 орендував гараж на нагорному ринку. В даному гаражі він був, бачив, що в гаражі знаходився особистий автомобіль Мартинця- «Фольксваген». Після подій на ж/м Ігрені він зустрічався із ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , по особистих питаннях. З ОСОБА_21 раніше не зустрічався.
?Показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2017 році, навесні, йому зателефонував ОСОБА_23 та повідомив, що його знайомі (анкетні дані не повідомляв) продають автомобіль та пропонував купити автомобіль «Шестерка Жигуль» за 10 тис. грн., яку він погодився подивитися. Домовилися про зустріч увечері на ж/м Ігрень. В той же день зустрілися, на ОСОБА_24 кожен приїхав на своєму автомобілі. На ОСОБА_24 зустрілися із ОСОБА_25 , при цьому останній зателефонував чоловікові та той повинен був повідомити куди необхідно під`їхати. В телефонному режимі чоловік ОСОБА_25 сказав, щоб той брав гроші, після чого місце розташування автомобіля, де його необхідно забрати вони скажуть, технічний паспорт на автомобіль знайти не могли. З цього приводу у нього виникли сумніви, та він відмовився від покупки даного автомобіля. Цей автомобіль він не оглядав та не бачив. Через декілька тижнів до нього приїхали з поліції та повідомили, що автомобіль викрадений.
?Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 14.03.2017(т.3 а.к.п. 6)

?Протоколом огляду місця події від 14.03.2017(т.3 а.к.п.7-9), відповідно до якого оглянута ділянка місцевості за адресою: вул. Вакуленчука, буд. 2, зі слів ОСОБА_4 він залишав свій автомобіль ВАЗ 21063, днз НОМЕР_2

?протоколом огляду від 14.04.2017 року, відповідно до якого предметом огляду є мобільний телефон Sony Ericsson K750і з сим-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_26 (т.3 а.к.п.17-18) та серед номерів є № НОМЕР_4 підписаний як «Сеня», та № НОМЕР_5 , підписаний, як «Рыжий» та № НОМЕР_6 , підписаний як « ОСОБА_27 »

?протоколом огляду від 14.04.2017, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон LG KG276, наданий ОСОБА_6 (т.3 а.к.п.20-22), з сим-карткою мобільного оператора Київстар» № НОМЕР_4 , серед номерів є № НОМЕР_3 , підписаний як « ОСОБА_28 », та № НОМЕР_6 , підписаний як « ОСОБА_29 »

?протоколом огляду від 28.03.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , який надав для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 білого кольору, р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_30 (том 3 а.к.п 28)

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками(т.3 а.к.п.33-34), за яким свідок ОСОБА_15 впізнав особу за № 3, яка відповідно до доданої довідки є ОСОБА_26 , який в 10-х числах березня 2017 разом з ОСОБА_31 пропонував придбати автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору

?протоколом огляду від 26.04.2019 року, відповідно до якого протоколом огляду є гараж № НОМЕР_8 який розташований у гаражному кооперативі «біологічний» за адресою: м. Дніпро, пров. Біологічний, 2. в ході огляду виявлено документи:довіреність на право керувати автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_32 та ОСОБА_4 від ОСОБА_33 та інші документи (том 3 а.к.45-46)

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками(т.3 а.к.п.65-66), за яким свідок ОСОБА_7 впізнав особу за № 2, яка відповідно до доданої довідки є ОСОБА_6 , якого він підвозив разом з ОСОБА_34 та ОСОБА_26 до будинку по вул. Вакуленчука на початку березня 2017

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками(т.3 а.к.п.67-68), за яким свідок ОСОБА_7 впізнав особу за № 1, яка відповідно до доданої довідки є ОСОБА_26 , якого він підвозив разом з ОСОБА_31 та чоловіком на ім`я ОСОБА_35 до будинку по вул. Вакуленчука на початку березня 2017

?протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2017, за яким свідок ОСОБА_7 на місці показав, куди саме підвозив ОСОБА_31 та чоловіків на ім`я ОСОБА_36 та ОСОБА_35 , а саме до буд. АДРЕСА_2 (т.3 .а.к.п.69-70)

?протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2017 (т.3 а.к.п.76-77,78-79), за якими свідки ОСОБА_37 та ОСОБА_38 впізнали ОСОБА_39 , як особу, яка орендувала гараж № НОМЕР_8 в ГК «Біологічний»

?протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року, за яким свідок ОСОБА_15 на місці показав де саме він останній раз бачив автомобіль ВАЗ-2106 білого кольору, а саме на території ЛВО Дніпропетровський міжобласний псіхоневрологічний центр , а також показав на гараж № НОМЕР_8 ГК «Біологічний», який орендував ОСОБА_31 (т.3 а.к.п.80-81)

Суд вважає, що докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є достовірними, належними, допустимими та отриманими в порядку, визначеному КПК України.

Всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортного засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину, розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, .
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного, вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 12.07.2017 року за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, суд вважає, що вказаний вирок має виконуватися самостійно, відповідно до роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року.

Однак, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.08.2018 року до п`яти років позбавлення волі,при остаточному призначенні покарання слід застосувати ч.4 ст.70 КК України.

В матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та інших двох осіб про солідарне стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 26039 гривень, моральної шкоди в розмірі 15000 гривень та судового збору 150 гривень.
Приймаючи до уваги, що цивільний позов знайшов підтвердження в судовому засіданні, однак, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 виділено в окреме провадження, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 частково та стягнути з ОСОБА_6 1/3 частині заявлених позовних вимог, а саме 8680 гривень матеріальної шкоди, 5000 гривень моральної шкоди та 50 гривень в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, а всього в розмірі 13730 гривень.
Під час досудового розгляду проведено судово-товарознавчу експертизу, витрати на яку склали 790,96 гривень. Приймаючи до уваги, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 виділено в окреме провадження, за вимогами ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_6 підлягає стягненню 1/3 частини судових витрат, а саме: 264,00 гривні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2018 року остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років та трьох місяців позбавлення волі, без конфіскацією майна.
Вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2017 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишти у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 30 травня 2019 року .

Речові докази: довіреність на право керувати автомобілем ВАЗ 21063, н/з НОМЕР_2 , виписана на ОСОБА_40 та ОСОБА_4 від ОСОБА_41 : перепустка гіпермаркету «Епіцентр» на ім`я ОСОБА_4 : пластикові картки банку «Юнікредіт банк» на гр.. Dmytro Grysenko 3 № № НОМЕР_9 , «Юнікредіт банк» на гр.. Dmytro НОМЕР_10 , «ПриватБанк» № НОМЕР_11 ,«ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; «Юнікредіт банк» - які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_42 - залишити останньому за належністю; постанову про адміністративне правопорушення серія АР №2577767 щодо порушення ПДР гр.. ОСОБА_43 ; пластикова картка «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; дві пластикові картки від сім карток мобільного оператора «Лайф», державні номерні знаки НОМЕР_13 , - які передані на зберігання до камери схову Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 13730 (тринадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 264(двісті шістдесят чотири)гривні 00 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя ОСОБА_1