ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/207/19 Справа № 705/2337/19 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції з

Старобабанівської ВК « 92:

засудженого ОСОБА_7 ,

представника Старобабанівської

ВК № 92 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.07.2016 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. У строк покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 11.01.2016 по 12.01.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.07.2017 ОСОБА_7 зараховано у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 10.07.2016 по 19.08.2016 з розрахунку один день попереднього ув язнення за два дні позбавлення волі.

20.05.2019 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , датоване 07.05.2019, про звільнення його умовно достроково від подальшого відбування покарання на підставі ст.. 81 КК України, оскільки він вважає, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення та став на шлях перевиховання.

07 червня 2019 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що загальна характеристика ОСОБА_7 за весь період відбування ним покарання не свідчить про те, що він став на шлях виправлення і перевиховання та довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що місцевим судом допущено неповноту судового розгляду, яка полягає в тому, що не було враховано його сумлінне ставлення до праці та сумлінну поведінку, яка змінилася за час відбування покарання, а також інші обставини, які необхідно враховувати під час розгляду його клопотання. Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку представника Старобабанівської ВК №92 ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Під час утримання в СІЗО м. Чернігів характеризувався посередньо, до суспільно- корисної праці не залучався.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 26.05.2016, де за час відбування покарання характеризується посередньо. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав сім стягнень, одне з яких не погашено. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня та носінні форми одягу невстановленого зразка. Працевлаштований на виробництві установи каменотесом, на виїзному об`єкті «Граніт» . На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, належні висновки робить не завжди. Не приймає активної участі у суспільно-корисному житті відділення та установи в цілому.

Адміністративною комісією установи неодноразово розглядались питання щодо можливості застосування ст. 101 КВК України, ст. 82 КК України, ст. 81 КК України, але за рішенням комісії установи відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності, та які він вчинив повторно.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які йому призначалось покарання, в тому числі, і у виді реального відбування покарання, при цьому за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.08.2012 ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнявся умовно-достроково та в період умовно-дострокового звільнення вчиняв нові умисні злочини .

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в Черкаській виправній колонії № 92 не можна назвати вцілому сумлінною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_7 про те, що він своєю поведінкою і ставленням до вчиненого довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

В матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області, яка є законною та обґрунтованою, і застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :