ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1959/19
Провадження №1-кп/477/221/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000702 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаєва, мешкаючого та зареєстрованого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , із середньо-технічною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого (моб тел. НОМЕР_1 ),
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
а також представника потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
В період з 2017 року по 01 липня 2019 року ОСОБА_3 , працював на посаді електромонтера оперативно-виїздної бригади 5-го розряду дільниці мережі і підстанцій цеху по обслуговуванню

електрообладнання, приладів і автоматики дирекції по ремонту обладнання ТОВ «СЦ Металург», що розташоване на території ТОВ «Миколаївський глиноземний ремонт» за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64.
02 липня 2019 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , за місцем своє колишньої роботи за вказаною вище адресою, будучи вже звільненим із ТОВ «СЦ Металург», але не здавши свою постійну перепустку, маючи за її використання постійний доступ до території ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», де намагався вчинити крадіжку чобіт гумових з посиленим носком, вартістю 362 грн 17 коп та черевиків термостійких з постійним носком ПУ/ТПУ, вартістю 1215 грн, які належали ТОВ «СЦ Металург». Однак всі дії ОСОБА_3 , направлені на таємне викрадення чужого майна, які він вважав доведеними до кінця, не були закінчені, оскільки він був затриманий працівниками охорони ТОВ «Миколаївський глиноземний завод».
Тим самим він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що після свого звільнення з «СЦ Метталург» був на підприємстві на території ТОВ «Глиноземний завод» і намагався викрасти чоботи та черевики, але охорона заводу побачила це і затримала його. Розкаявся у вчиненому і просив суворо не карати.
Представник потерпілого у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_3 намагався викрасти майно СЦ «Металург», але був затриманий. Матеріальних претензій до нього немає, так його дії не були доведені до кінця.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції.
Суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
За встановлених у судовому засіданні обставин дії обвинуваченого, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжуються його покарання, думку представника потерпілого, яка вказала про відсутність претензій і прохала обвинуваченого суворо не карати, суд вважає можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов заявлений не був.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: чоботи гумові з посиленим носком та черевики термостійкі з постійним носком ПУ/ТПУ залишити у власності ТОВ «Миколаївський глиноземний завод».
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1