В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1053/18

Провадження № 1-кп/348/100/19

12 серпня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

потерпілого(цивільного позивача) - ОСОБА_5 ,

його представника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого (цивільного відповідача) - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000222 від 10.04.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, з повною загальною середньою освітою, працює по тимчасових заробітках, громадянина України, несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено ним за наступних обставин.

10.04.2018 року приблизно о 09 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на подвір`ї житлового будинку ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт.
Під час вказаного конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс один удар дерев`яною колодою потерпілому в ділянку правої ноги, від якого ОСОБА_5 впав обличчям на землю, після чого, ОСОБА_7 продовжив наносити удари руками по тілу потерпілого.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_5 отримав тілеснеушкодження у вигляді закритого травматичного переломововивиху ділянки правого гомілкового-стопного суглобу з переломом обох кісточок, з приводу чого була проведена операція: «МОС пластиною та гвинтами зовнішньої та внутрішньої к-ки спицями», що згідно висновку судово-медичного експерта №142 від 22 травня 2018 року відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.
Крім того, неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду, яку потерпілий в сукупності визначив в сумі 19360 грн. 34 коп. та моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив суду, що він проживає в смт.Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Потерпілий ОСОБА_5 являється його сусідом.

10.04.2018 року, на Великдень, він зранку пішов до свого знайомого ОСОБА_8 .

Зайшовши у коридор він побачив що там за столом сиділи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та розпивали спиртні напої. Оскільки він також в цей ранок вживав спиртні напої, тому присів з ними. Під час розпиття спиртного в нього виникла суперечка з ОСОБА_5 і він запропонував останньому вийти надвір поговорити.

Зазначає, що бін був п`яний і в процесі з`ясування з ОСОБА_5 відносин пошкодив йому ногу, однак яким чином сказати не може.

Разом з тим заперечує, що бив потерпілого по нозі дерев`яною колодою.

Що стосується його показань на досудовому слідстві, вказує, що він їх не перечитував, а просто підписав папір, який йому дали працівники поліції.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави - Міністерства охорони здоров`я в особі Надвірнянської РДА до нього про стягнення 4470 грн. 21 коп. витрат за стаціонарне лікування ОСОБА_5 та цивільний позов ОСОБА_5 до нього про відшкодування 19360 грн. 34 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди визнає, бо він розпочав конфлікт під час якого ОСОБА_5 отримав травму ноги.

Усвідомлює, що вчинив злочин, розкаюється у вчиненому. Просить суд карати його не суворо та взяти до уваги ту обставину, що він бажає помиритися з потерпілим. Запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у пред`явленому йому обвинуваченні та визнання цивільних позовів, його вина повністю доводиться іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 10.04.2018 року він зранку планував поїхати в смт.Солотвино до своєї дружини. Перед тим він провів свою бабу, яка була в нього в гостях додому і повертаючись, вирішив зайти до свого двоюрідного брата - ОСОБА_8 . Дома у ОСОБА_8 були - ОСОБА_9 та його брат ОСОБА_10 , які розпивали спиртні напої. Брат ОСОБА_9 випив і пішов геть. Згодом прийшов ОСОБА_7 , який вже був напідпитку. В ході розпиття алкогольних напоїв виникла суперечка між ним та ОСОБА_7 , який запропонував йому вийти надвір та поговорити.

Стверджує, що коли він вийшов з будинку надвір, ОСОБА_7 , який йшов позаду, несподівано вдарив його по правій нозі дерев`яною колодою. Від удару він впав на землю, а ОСОБА_7 опинився зверху на ньому. В цей час з будинку вибігла баба ОСОБА_11 , яка почала кричати та бити ОСОБА_7 своєю палицею. В подальшому, баба викликала швидку допомогу, а потім прийшла його мати - ОСОБА_12 .

Просить карати обвинуваченого ОСОБА_7 згідно закону та в повному обсязі задоволити його цивільний позов.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що 10.04.2018 року її син - ОСОБА_5 пішов до її матері - ОСОБА_13 . Близько 09 год. 30 хв. вона зателефонувала до сина і спитала коли він прийде додому, однак син відповів їй, що не швидко, бо в нього вивихнута нога. Вона відразу пішла до будинку ОСОБА_8 і побачила, що її син сидить під будинком. Син розповів їй, що в нього був конфлікт з ОСОБА_7 , який вдарив його дерев`яною підпорою і пошкодив йому ногу.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 є її внуком. 10.04.2018 року, на другий день Великодня, вона пішла до свого внука ОСОБА_8 . Принесла йому пляшку горілки та закуску. ОСОБА_8 сидів на ганку за столом з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та розпивав спиртні напої. Залишивши горілку та закуску хлопцям вона пішла в кімнату і сіла на диван.

Через деякий час в хату зайшов ОСОБА_7 та почав говорити з хлопцями і казати, щоб ті йому наливали, на що ОСОБА_5 пожартував з ним сказавши, чи він приніс горілку.

Після цих слів ОСОБА_7 забрав його на вулицю поговорити.

Зазначає, що через деякий час вона почула з вулиці крики. Вийшовши надвір побачила, що внук лежить на землі, зверху на ньому сидить ОСОБА_7 . Внук, побачивши її почав казати, що ОСОБА_7 вломив йому ногу, вдаривши коликом, який стояв коло хати.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що він проживає в АДРЕСА_2 один. На другий день Великодних свят, а саме 10.04.2018 року зранку, прийшла його баба ОСОБА_11 та принесла пляшку горілки та закуску. В нього в той час були вгостях ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Він з ними сів розпивати спиртне, а баба пішла в кімнату та сіла на диван.

В цей час у двері хтось постукав. Відкривши двері він побачив на сходах ОСОБА_7 , який зайшов в коридор, привітався з присутніми та сів з ними до столу.

Під час розпиття горілки у ОСОБА_7 виник конфлікт з ОСОБА_5 і вони для розмови вийшли надвір.

Зазначає, що через деякий час всі вони почули на вулиці крик ОСОБА_5 . Спочатку пішла подивитися, що сталося баба ОСОБА_11 , а потім вийшов він.

ОСОБА_5 лежав на землі. Він його спитав, що сталося на що той відповів, що його по нозі вдарив підпорою ОСОБА_7 .

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні злочину також доводиться письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.04.2018 року. яким підтверджено, що 10.04.2018 року близько 09 год.30 хв. в смт.Ланчин по вул.І.Франка, ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху правої ноги ОСОБА_5 (а.с.87-88);

- висновком експерта №142, з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , медичної карти стаціонарного хворого №2426 Надвірнянської ЦРЛ, експерт приходить до такихпідсумків:
У ОСОБА_5 виявлено закритий травматичний переломовивих ділянки правого гомілково-стопного суглобу з переломом обох кісточок, з приводу чого була проведена операція: «МОС пластиною та гвинтами зовнішньої та внутрішньої к-ки спицями».
Вказана травма отримана від дії тупого твердого предмету, може відповідати терміну утворення вказаним підекспертним, та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та викликали тривалий розлад здоров`я.
Відсутність перебування на лікуванні більше 21 дня, не відповідає характеру заподіяної травми, а тому не може бути підставою для зміни ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Характер, локалізація виявленої закритої травми ділянки правого гомілково-стопного суглобу з переломом обох кісточок, не виключають можливості її утворення і від одного удару ногою, або іншим тупим предметом у вказану анатомічну ділянку (а.с.85-86);
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_5 та свідків обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , що стосуються обставин вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що має постійне місце проживання, той факт, що на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, а також його поведінку до і після вчинення злочину.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно, скарг на його поведінку в сільську раду не поступало.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ч.2 ст.66 КК України, суд враховує часткове визнання вини у скоєному злочині, повне визнання цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Тому, враховуючи всі обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини 1 статті 122 Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 ще можливе без його тримання в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду та з обов`язковим залученням засудженого до праці, а тому є всі підстави застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.

Беручи до уваги особу обвинуваченого та обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_7 слід визначити 1 рік.

Згідно ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_7 під час іспитового строку слід покласти обов`язок повідомляти уповноважений орган (сектор) з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом (сектором) з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу (сектору) з питань пробації.
На думку суду, саме таке покарання як обмеження волі буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави - Міністерства охорони здоров`я в особі Надвірнянської РДА до ОСОБА_7 про стягнення 4470 грн. 21 коп. витрат за стаціонарне лікування ОСОБА_5 та цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 в частині відшкодування 19360 грн.34 коп. матеріальної шкоди підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ч.1 ст.1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наявність шкоди характеризується зафіксованими документально втратами майнових, чи немайнових благ, які мають певну економічну цінність та виражаються в грошовому еквіваленті.

В судовому засіданні прокурором обґрунтовано суму витрат, які понесла Надвірнянська ЦРЛ на лікування потерпілого ОСОБА_5 в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , а потерпілим ОСОБА_5 долучено аптечні квитанції та товарні чеки (накладні) на придбання медикаментів, згідно призначення лікарів, на вказану потерпілим в позовні й заяві суму, тому суми матеріальної шкоди на користь Надвірнянської ЦРЛ та ОСОБА_5 в повному об`ємі підлягають стягненню з обвинуваченого (цивільного відповідача).

Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 моральної шкоди суд констатує наступне.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілий ОСОБА_5 в результаті протиправних дій ОСОБА_7 переніс стрес, переживання, фізичний біль, що призвело до порушення звичного способу та ритму його життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, а також враховує ту обставину, що обвинувачений в судовому засіданні визнав цивільний позов ОСОБА_5 в повному обсязі, в тому числі і в частині відшкодування моральної шкоди.

Наведене свідчить про спроможність обвинуваченого ОСОБА_7 відшкодувати заявлену потерпілим суму моральної шкоди в повному об`ємі, а тому вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування 50000 грн. моральної шкоди підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_7 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 під час іспитового строку такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу (сектору) з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган (сектор) з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом (сектором) з питань пробації.
Цивільний позовпрокурора в інтересах держави - Міністерства охорони здоров`я в особі Надвірнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_7 про стягнення 4470 грн. 21 коп. витрат за стаціонарне лікування ОСОБА_5 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Надвірнянської районної державної адміністрації: р/р8966, МФО 836014 код 01993575, УДСУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - 4470 грн. 21 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування 16011 грн. 90 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 19360 грн. 34 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральних відшкодувань, всього -69360 грн. 34 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1