КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працевлаштований, одружений, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 209 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2019 року, 02:45 год., включно, з визначенням застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, у сумі 7002512 грн., що становить 3617 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці України.
Згідно ухвали, слідчий суддя, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, врахував тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20 серпня 2019 року, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Щодо строку апеляційного оскарження, захисник зазначає, що хвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено 20 серпня 2019 року, при цьому слідчим суддею була проголошена тільки вступна та резолютивна частина ухвали та повідомлено, що її повний текст буде проголошений 23 серпня 2019 року о 12 год. 50 хв. ( п`ятницю). Проте, 23 серпня 2019 року повний текст вищевказаної ухвали слідчого судді проголошений не був і стороні захисту не виданий.
В обгрунтування апеляційної скарги захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 209 КК України КК Українита відсутність будь-яких підтверджень існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилаючись на Конвенцію і рішення Європейського суду з прав людини захисник вказує, що матеріали кримінального провадження, які були додані прокурором до клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не містять будь-яких достатніх підстав, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення, оскільки дії ОСОБА_6 описані тільки загальними фразами, без жодної конкретики.

Сторона захисту зазначає, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_6 приймав участь у вчиненні злочинів, вже не говорячи про надання ним своєї згоди на участь у злочинному об`єднанні злочинній організації, а повідомлення про підозру містить лише припущення прокурора щодо участі ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Крім того, як вказує апелянт, у протоколі затримання прокурор, як підставу затримання, зазначив, що ОСОБА_6 застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Вказане твердження прокурора не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до протоколу, затримання ОСОБА_6 відбулося 18.08.2019 року о 2 год. 45 хв., а в період з 7 год. 31 хв. 17.08.2019р. до 2 год. 44 хв. 18.08.2019р. прокурором ОСОБА_11 проводився обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за безпосередньої участі останнього. Отже, у цей час підозрюваний ОСОБА_6 фізично не міг вчиняти будь-який злочин або замах на його вчинення.

Також, як зазначає захисник, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування відсутній і він навпаки сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство чимшвидше закінчилось.

Щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то у підозрюваного відсутня можливість вчинити ці дії, оскільки безпосередньо перед його затриманням за місцем проживання, а також у його автомобілі були проведені обшуки, під час яких прокурор вилучив усі речі та документи, які вважав за потрібне.
Не має ОСОБА_6 іможливості незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншогопідозрюваного у цьому кримінальному провадженні, оскільки жодних доказів таких дій з боку підозрюваного стороною обвинувачення не наведено. ОСОБА_6 навпаки заінтересований у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні і жодних доказів, які б свідчили про протилежне, прокурором не надано.
Щодо можливості ОСОБА_6 іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, тоорганом досудового розслідування доказів на існування такого ризику також не наведено.
Крім того, як зазначає сторона захисту, ОСОБА_6 тяжко хворий. У липні 2017 року він переніс операцію з видалення щитоподібної залози, після чого захворів на цукровий діабет, хворобу нирок та інші. У зв`язку з цим ОСОБА_6 потребує постійного медичного нагляду спеціалізованими лікарями та регулярного прийому відповідних ліків, що в умовах слідчого ізолятору є неможливим. В противному випадку це загрожує здоров`ю і навіть життю підозрюваного.

ОСОБА_6 має сім`ю - дружину та доньку, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Він має постійне місце проживання та роботи. Характеризується як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і з сусідами, приймає дуже активну участь в громадських заходах, в конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений.

Апелянт також зазначає, що застава у розмірі 7 002 512 грн. - є непомірною і внести її не реально.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Враховуючи, що 20 серпня 2019 року слідчим суддею було проголошену вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, де зазначено, що її повний текст буде проголошено 23 серпня 2019 року о 12 год. 50 хв., однак в цей день повний текст вищевказаної ухвали слідчого судді проголошений не був через перебування слідчого судді у відпустці(т.2,а.п.290), а був проголошений лише 27.08.2019 року і дані про його отримання стороною захисту відсутні, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, Слідчим відділом Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, відомості про які 17 листопада 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004959.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України - створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також керівництві такою організацією, участь у ній та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією; ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 209 КК України легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення дій, спрямованих на приховування незаконного походження майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації відмиванню) доходів, вчинених у особливо великому розмірі та вчинених злочинною організацією; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах у складі злочинної організації; ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 209 КК України - вчиненні дій, спрямованих на приховування незаконного походження майна (легалізація), вчинених повторно, у складі злочинної організації у особливо великих розмірах.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 18 серпня 2019 року о 02 год. 45 хв. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
18 серпня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
20 серпня 2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2019 року 02:45 год. включно, з визначенням застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, у сумі 7002512 грн., що становить 3617 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 209 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_12 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_13 підозри.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_12 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_12 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 209 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутня обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 209КК України, є безпідставними.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_15 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_15 та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_14 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у сумі 7002512 грн., що становить 3617 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці України.
Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу (Георгієв проти Болгарії п. п. 30, 31). А також повинні враховуватися кошти обвинуваченого (Хрістова проти Болгарії).
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_15 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Посилання захисника на те, що до підозрюваного ОСОБА_12 можливо застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_12 .
Посилання захисника на стан здоров`я підозрюваного та наявність у нього тяжких захворювань, як і допущена слідчим суддею помилка у зазначенні року народження підозрюваного, також не є достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки у даному випадку інтереси суспільства вимагають застосування саме такого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування, а допущена помилка по суті є опискою, яка може бути виправлена судом, який постановив ухвалу.
Всі інші доводи сторони захисту підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2019 року, 02:45 год., включно, з визначенням застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, у сумі 7002512 грн., що становить 3617 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці України залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5198/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_16
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1