Справа № 461/5404/19
Провадження № 1-кс/461/6313/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора в порядку ст.ст.303-307 КПК України , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 11.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати прокурора передати матеріали кримінального провадження до належного органу досудового розслідування.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 09.07.2019 року ОСОБА_3 заявлено клопотання про передачу матеріалів кримінального провадження №0000105 в ДБР для продовження провадження. Проте, 11.07.2019 року прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого. З вказаною постановою ОСОБА_3 не згідний та вважає її такою, що винесена з порушенням правил підслідності з метою приховування фактів кримінального провадження, а відтак її слід скасувати та передати матеріали кримінального провадження до відповідного підрозділу ДБР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у фабулі скарги.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, зазначив, що постанова про про відмову в задоволенні клопотання є законною та обґрунтованою. Просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Слідчим суддею встановлено, що відділом організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 02.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

09.07.2019 року потерпілим ОСОБА_3 подано клопотання (в порядку ст.220 КПК України) прокурору відділу процесуального керівництва прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в якому просив передати матеріали кримінального провадження №0000105 в ДБР для продовження провадження.

11.07.2019 року прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.07.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний, серед іншого, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із оскаржуваної постанови та змісту скарги, клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 09.07.2019 року прокурором в повному обсязі досліджено не було та оцінка доводам, викладеним в клопотанні в повній мірі не надана.
Щодо вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора передати матеріали кримінального провадження до належного органу досудового розслідування, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

До компетенції слідчого судді відповідно до КПК України належить: розгляд клопотання та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарги на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого, детектива та прокурора.

Таким чином, прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Крім того, втручання суду в діяльність органів досудового розслідування суперечить ст.19 Конституції України.

Слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога щодо зобов`язання слідчим суддею прокурора передати матеріали кримінального провадження до належного органу досудового розслідування задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область ОСОБА_4 від 11.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.07.2019 року.

Зобов`язати прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.07.2019 року про передачу матеріалів кримінального провадження №0000105 від 02.05.2018 року за підслідністю. У разі повної або часткової відмови в задоволенні такого - винести вмотивовану постанову, копію якої вручити ОСОБА_3 , а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин таку надіслати йому.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 30.07.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1