Справа № 462/853/18
провадження 1-кп/462/170/19
У Х В А Л А

04 вересня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обґрунтовуючи клопотання тим, що наявні підстави вважати, що ризики не змінилися, а саме: перебуваючи на волі обвинувачений буде переховуватися від суду, оскільки йому інкримінується організація вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків та продовжувати свою злочинну діяльність.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечили, просять змінити запобіжний захід на такий, що не повязаний з триманням під вартою, оскільки ризики втратили актуальність.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покладаються на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 заперечив проти заявленого клопотання прокурора, покликається на порушення прав обвинуваченого, який тривалий час утримується під вартою понад розумні строки.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжуєйого дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд бере до уваги те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а також беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, соціальне становище, суд приходить до висновку, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень або іншим чином перешкоджати об`єктивному з`ясуванню обставин справи та встановленню істини у кримінальному провадженні. У зв`язку з даними обставинами немає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Даних, які б свідчили про неможливість перебувати під вартою у зв`язку з станом здоров`я, в судове засідання не представлено і підстави для зменшення розміру застави відсутні також і з огляду на те, що зменшення розміру застави не буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків.

Таким чином, суд, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а також враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 09.09.2019 р., вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на шістдесят днів, відмовивши в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на більш мякий.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 334 КПК України, суд,

ухвалив:

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 03 листопада 2019 року включно.
Розмір застави, зменшений ухвалою суду від 04.10.2018 р. 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) грн., достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків залишити без змін.
В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 буде покладено наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом, не відлучатися із місця фактичного проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали про застосування тримання під вартою ОСОБА_4 вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Львіського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її прголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1