Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
Справа № 528/704/19
Провадження № 1-кс/528/663/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання заступника начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області юрист 1 класу ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000232 від 06.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

заступника начальника слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

30.09.2019 до слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області звернулася заступник начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мотивоване таким.

06.08.2019 о 23 год. 13 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В рамках вище вказаного кримінального провадження, 07.08.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 08.08.2019 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 04.10.2019 включно, а строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчується 07.10.2019 та в зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки судово-цитологічних експертиз, провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з урахуванням висновків експертів, необхідно продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 до завершення строку досудового розслідування.

Підстав для зміни обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були встановлені ухвалою слідчого судді від 08.08.2019 не зменшились та продовжують існувати і дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. 2)незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Потерпілий та свідки у кримінальному провадженні надали покази, що підтверджують скоєння злочину ОСОБА_5 , тому, перебуваючи на волі, останній зможе впливати на потерпілого, який є рідним братом підозрюваного, та з яким він разом проживав, а також на свідків, що може призвести до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання за підстав, викладених в ньому. Заступник начальника слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 також клопотання підтримала

Адвокат ОСОБА_6 вказав на необґрунтованість заявленого клопотання, зокрема строк до 07.10.2019 є незначним, а тому відсутні будь-які підстави щодо цього, а також в частині існування ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема, за відсутності свідків, а також того, що його підзахисний активно співпрацює зі слідством, то ризик впливати на свідків потерпілого, який є інвалідом ІІ групи, є необґрунтованим. Крім цього, вказав, що 30.09.2019 подано заяву про перекваліфікацію кримінального правопорушення та вчинення інших необхідних слідчих дій. Вказав, що підозрюваний буде з`являтися на всі слідчі дії, він сам зацікавлений встановленні істини в цьому кримінальному провадженні. Просив суд відмовити у заявленому клопотанні.

ОСОБА_5 повністю підтримав свого захисника, просив суд відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що його брат є інвалідом з народження, вони разом з ним мешкають в будинку батьків. Потерпілий досить часто має прояви агресії, а тому в садибі від нього ховають топори, бо він часто їх застосовує при проявах люті. ОСОБА_5 пояснив, що в той день його брат накинувся на нього з топором та вдарив ним по голові підозрюваного, а так як потерпілий знаходився в агресивному стані, ОСОБА_5 намагався уникнути ударів, а потім почав оборонятися, бо виникла така крайня необхідність, на столі був ніж і він застосував його щодо свого брата. Згодом потерпілий вибіг на вулицю, а ОСОБА_5 , зрозумівши, що трапилось, дістав спиртне з холодильника та випив. Також пояснив, що за життя батьків його брат досить часто вів себе агресивно, лікувався в с. Снітино, ОСОБА_5 жалів батьків, тому радикальних методів щодо насильного лікування не заявляв. Додатково вказав, що потерпілий, коли нікого немає вдома, має звичку знущатися над домашніми тваринами, тобто бере котів та зачиняє їх в клітки для кролів, коти там голодні, кричать, а коли ОСОБА_5 приходив з роботи та відкривав котів, то потерпілий приходив після цього в лють, вчиняв агресивні дії щодо нього. Підозрюваний хотів після смерті батька оформити опікунство на братом через його неусвідомлення власних дій, проте не встиг, бо мала місце ця подія.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора ОСОБА_4 , заступника начальника слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до ч. ч.2, 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити ті ж відомості, що й клопотання про застосування запобіжних заходів (ст. 184 КПК України), та додатково виклад власне обставин-підстав продовження строку тримання під вартою: 1) обставин, які свідчать про те, що заявлений у попередньому клопотанні ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, передбачені у ст. 177 КПК, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно матеріалів клопотання, необхідність продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства, незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, водночас відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

За правилом ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження про продовження тримання під вартою за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а саме клопотання має містити, крім обставин, визначених ч. 3 ст. 199 КПК України, відомості, зазначені у ст. 184 КПК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.

З клопотання прокурора та доданих до клопотання матеріалів установлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; репутацію підозрюваного; відсутність судимостей, не застосування до нього раніше запобіжних заходів; відсутність про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та враховуючи доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст. 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані ч. 5 ст. 199 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в продовженні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного.

Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є такими, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду даного клопотання, оскільки клопотання про перекваліфікацію та клопотання щодо проведення слідчих дій стороною захисту заявлено 30.09.2019, а на час розгляду клопотання відсутні результати щодо цього.

Водночас у силу положень частини 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що заявлені ризики на час розгляду клопотання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжують існувати, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заступника начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000232 від 06.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 жовтня 2019 року.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 06.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, до 07 жовтня 2019 року.

Виготовити дві копії ухвали, які чітко позначити як копії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Складення повного тексту 01.10.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_8