КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 04 вересня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року,

за участі: прокурора потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання т.в.о. слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 05 серпня 2019 року за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт Бородянка, вул. Поштова, 1, автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та 17 відрізків металевих труб, які належать територіальній громаді селища Бородянка в особі Комунального підприємства «Бородянкатепловодопостачання» (місце знаходження юридичної особи: Київська область, Бородянський район, смт.Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, ).

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання т.в.о. слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 05 серпня 2019 року за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт Бородянка, вул. Поштова, 1, автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та 17 відрізків металевих труб, які належать територіальній громаді селища Бородянка в особі Комунального підприємства «Бородянкатепловодопостачання» (місце знаходження юридичної особи: Київська область, Бородянський район, смт.Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, )
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

Зазначає, що зазначене майно, відповідно по постанови слідчого від 06 серпня 2019 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000457, відтак у слідчого існували всі підстави для звернення з відповідним клопотанням про накладення арешту на вказані предмети, з метою збереження та запобігання його приховування, пошкодження, перетворення.

Наголошує, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження триває, оскільки не проведено усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на виконання завдань кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Бородянським відділенням поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 серпня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000457, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що невідомі особи, шляхом вільного доступу, 05 серпня 2019 року здійснили крадіжку металевих труб з відрізку теплотраси в смт Бородянка Київської області, від вулиці Паркової, 1А до ДНЗ «Казка» по вулиці Центральна, які знаходяться на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання», завантаживши їх на автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому будь-які документи організаційно-розпорядчого характеру щодо відчуження зазначеного майна посадовими особами комунального підприємства не складалися, правових підстав для їх складення не було взагалі, так як відсутнє відповідне розпорядження Київської обласної ради.
Під час огляду місця події, проведеного 05 серпня 2019 року вилучено транспортний засіб автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та 17 відрізків металевих труб, які знаходились у кузові автомобіля.
06 серпня 2019 року автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та 17 відрізків металевих труб, які знаходились у кузові автомобіля визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), 17 відрізків металевих труб належать територіальній громаді селища Бородянка в особі Комунального підприємства «Бородянкатепловодопостачання» (місце знаходження юридичної особи: Київська область, Бородянський район, смт.Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, ).
06 серпня 2019 року т.в.о. слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до Бородянського районного суду Київської області з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 05 серпня 2019 року за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт Бородянка, вул. Поштова, 1, автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та 17 відрізків металевих труб, які належать територіальній громаді селища Бородянка в особі Комунального підприємства «Бородянкатепловодопостачання» (місце знаходження юридичної особи: Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, ), шляхом тимчасового позбавлення права розпорядження, користування та відчужування цим майном.

Ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Відмовляючи в задоволені вказаного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження № 0000457 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, заслухав пояснення слідчого, заінтересованих осіб, врахував пояснення представника КП КОР "Бородянкатепловодопостачання", покази свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких, демонтаж труб та їх перевезення проведено внаслідок виконання статутних завдань КП КОР "Бородянкатепловодопостачання", що спростовує висновок слідчого про перехід майна у власність іншої особи кримінально-протиправним способом, та прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав для накладення арешту на майно, з огляду на те, що прокурором не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, - з метою збереження речових доказів, пославшись на те, що постановою таке майно визнано речовими доказами.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався у клопотанні прокурор.

Доводи прокурора про відповідність вилученого майна, критеріям передбаченим ст. 98 КПК України та наявність в матеріалах справи постанови про визнання речовими доказами від 06 серпня2019 року не є безумовною підставою для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, при цьому висновки слідчого судді не залежать лише від наявності чи відсутності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

З наявної в матеріалах клопотання постанови про визнання речей, предметів і документів речовими доказами вбачається, що вилучені під час огляду місця події 05 серпня 2019 року за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Поштова, 1, автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та 17 відрізків металевих труб, які належать територіальній громаді селища Бородянка в особі Комунального підприємства «Бородянкатепловодопостачання» (місце знаходження юридичної особи: Київська область, Бородянський район, смт.Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, ) є такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, оскільки відсутні докази на підтверджують дані посилання.

Згідно з ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Разом з тим, за положенням ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що майно, яке вилучене під час огляду місця події 05 серпня 2019 року за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Поштова, 1, набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, то існування правової підстави для арешту вказаного майна з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується та свідчить про формальність постанови т.в.о. слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 06 серпня 2019 року про визнання зазначеного майна речовими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги також не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання органу досудового розслідування з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання т.в.о. слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 05 серпня 2019 року за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт Бородянка, вул. Поштова, 1, автомобіль марки «DAF», модель «XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та 17 відрізків металевих труб, які належать територіальній громаді селища Бородянка в особі Комунального підприємства «Бородянкатепловодопостачання» (місце знаходження юридичної особи: Київська область, Бородянський район, смт.Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, ), - залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/4967/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_10