Справа № 202/7247/19
УХВАЛА
Іменем України

31 жовтня 2019 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000222 від 30.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000222 від 30.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна.
Відповідно до клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 20.09.2019 до офісу приватного нотаріуса у АДРЕСА_1 звернувся чоловік, з метою оформлення квартири АДРЕСА_2 на свого сина та надав документи КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» на вищезазначену квартиру. Натомість на документі який видано КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» міститься підпис державного реєстратора, який за зовнішніми ознаками відрізняється від справжнього підпису вказаного реєстратора. З огляду на вищевказане, нотаріус відмовила у оформленні права власності зазначеним особам.
Тому прокурор просить, накласти арешт на накласти арешт на майно об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_2 , шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будьякі реєстраційні дії із зміни, переходу, відступлення права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь-яких даних, крім арешту.
Прокурор в судове засідання не прибув, в матеріалах клопотання наявна заява прокурора про розгляд клопотання за його відсутності.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя розглядає дане клопотання без участі власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою прокурора від 07.10.2019 року, квартиру АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000222.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є законним, таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню, оскільки з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на майно - квартиру АДРЕСА_2 , який визнано речовим доказом та набуте злочинним шляхом.
Крім того, даний захід забезпечення кримінального провадження необхідний для повного, всебічного та об`єктивного розслідування з додержанням вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 168-16, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000222 від 30.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно - квартиру АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, з забороною внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборони проведення будь-яких реєстраційних дії із зміни, переходу, відступлення права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь-яких даних, крім арешту.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1