Кримінальне провадження № 629/3446/19
Номер провадження 1-кп/629/412/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000915 від 21.06.2019 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 18.07.2019 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Орілька Лозівського району Харківської області, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з середньо-технічною освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 , обіймаючи з 20.05.1999 року по 10.05.2019 року, згідно наказу №153-к від 20.05.1999 року, посаду начальника відділу поштового зв`язку Орілька Центру поштового зв`язку №6 Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», 01.10.2002 уклала договір про повну матеріальну відповідальність, згідно п.2,5 якого: 2. Працівник, який займає посаду начальника, виконує роботу, безпосередньо пов`язану з веденням касових операцій, збереженням грошових сум і поштових відправлень, періодичних видань, сум прийнятих платежів, сум тарифів роздрібу, за знаки поштової оплати, бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей. І у зв`язку з викладеним, зобов`язується: а) дбайливо ставитись до переданих йому на збереження або інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків; в) вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей; г) брати участь у інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. 5. Дія даного договору розповсюджується на весь час роботи з ввіреними працівнику матеріальними цінностями підприємства.
Крім того, згідно п.п.2.1.3 Посадової інструкції працівника функціонального структурного підрозділу Начальника відділення поштового зв`язку, на начальника відділення поштового зв`язку покладається виконання таких завдань: 2.1.3. забезпечує схоронність грошових сум, поштових відправлень, цінностей, роздрібних товарів, іменних речей, документації ВПЗ, своєчасну доставку друку, письмову кореспонденцію та поштових відправлень адресатам, а також правильність тарифікації і повне оприбуткування плати за послуги зв`язку, комунальні послуги, здачу грошей в головну касу, а також в касу ВПЗ, складання звітів про виконання доходів, своєчасне надання і достовірність звітів.
В порушення вказаних норм ОСОБА_5 не зберегла майно ВПЗ Орілька, у вигляді грошових коштів, які були їй ввірені, та заволоділа ним.
У квітні 2019 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 маючи умисел на привласнення чужого майна, яке їй було ввірене, перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку Орілька, за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт.Орілька, вул.Перемоги,58, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що доступ до каси відділення у якій перебували грошові кошти, має лише вона, як начальник ВПЗ Орілька, відкрила касу Відділення з якої взяла грошові кошти, які перебували в обороті ВПЗ Орілька для ведення касових операцій та за збереження яких, ОСОБА_5 несла повну матеріальну відповідальність, в сумі 51437,96 грн., тим самим заволодівши ними, та в подальшому привласнила, обернувши їх на свою користь, внаслідок чого завдала потерпілому АТ «Укрпошта» в особі Харківської дирекції «Укрпошта» майнову шкоду в сумі 51437,96 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та в судовому засіданні дала показання, що дійсно вчинила інкримінований їй злочин, при цьому пояснила, що працювала начальником відділу поштового зв`язку Орілька Центру поштового зв`язку №6 Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», була матеріально-відповідальною особою, сама розпоряджалась коштами (приймала гроші за комунальні послуги, виплачувала пенсії) які були їй ввірені та кожного дня вона здавала фінансовий звіт, в якому не зазначала нестачу, на пошті вона працює з листоношою, яка до каси не має ніякого відношення, в неї була проблема зі спиною і вона змушена була брати кошти на лікування, купувала ліки таблетки, уколи, ключ від каси був у неї, з квітня 2019 року вона декілька разів взяла гроші з каси, через деякий час приїхала перевірка, яка виявила нестачу в сумі 51437,96 грн., заявлений позов визнала в повному обсязі, запевнила, що буде відшкодовувати завдану підприємству матеріальну шкоду.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, на задоволенні цивільного позову наполягав.
Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченої ОСОБА_5 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена, її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченої ОСОБА_5 свідчать про спрямованість умислу на незаконне та безоплатне привласнення чужого майна поза волею власника, яке було ввірене винній особі. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченої або її виправдання, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України вона вчинила злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідженням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона не судима, не працює, не одружена, проживає без реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно висновку викладеного в досудовій доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням обставини, яка пом`якшує і відсутністю обставин, що обтяжують покарання, ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченої і її відношення до вчиненого, враховуючи висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді та думку представника потерпілого, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченої ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.

Представником АТ «Укрпошта» в особі філії Харківська дирекція АТ «Укрпошта» ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, який полягає у вимозі стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 на їх користь матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 51437,96 грн.

Сума майнової шкоди, завданої АТ «Укрпошта» в особі філії Харківська дирекція АТ «Укрпошта» в результаті злочинних дій, за які засуджується ОСОБА_5 , документально підтверджена і підлягає стягненню в заявленому обсязі.

Судові витрати та речові докази в справі відсутні.

Керуючись ст.ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.191 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, а саме обігом товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.
Цивільний позов представника АТ «Укрпошта» в особі філії Харківська дирекція АТ «Укрпошта» ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 51437,96 грн. на користь АТ «Укрпошта» в особі філії Харківська дирекція АТ «Укрпошта».
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1