ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: 652/353/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
провадження №11-кп/819/628/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А

іменем України

26 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000185 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 02 травня 2019 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та виправдано за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він 06 березня 2015 року близько 21.30 години в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що керує технічно несправним мотоциклом марки «ІЖ-Юпітер», без реєстраційного номеру, гальмівна система та ходова частина якого, згідно висновку експерта №335-AT від 19.09.2018 року знаходилась в технічно-несправному, але працездатному стані, зокрема, трос та важіль гальм приводу гальмівного механізму переднього колеса на мотоциклі відсутні, що згідно п.п. 31.4 та 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України забороняє експлуатацію транспортного засобу, та колеса укомплектовані шинами 3.50-18 модель К-102 із залишковими висотами малюнків протекторів шин менше 0,8 мм, на бічних частинах коліс виявлені пошкодження що згідно п.п.31.4 та 31.4.5 (а), (б) Правил дорожнього руху України забороняє експлуатацію транспортного засобу, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: п.2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) «Перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу»; п.2.9 Водієві забороняється експлуатація керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; п.31.4 - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п.31.4.1 Гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника, п.31.4.5 а) шини мотоциклів і мопедів мають залишкову висоту малюнка протектора менше 0,8 мм., п.31.4.5 б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , заподіявши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 41 від 10.04.2015 року, тілесні ушкодження, які за ознакою небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, реалізованих смертельним наслідком 10.03.2015 року від тяжкої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток основи черепу, забоїв головного мозку.
У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_9 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.ст.370, 374 КПК України та не надано конкретної та категоричної оцінки всіх наданих стороною обвинувачення доказів доведеності вини ОСОБА_9 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Апелянт зауважує, що в порушення вимог ст.411 КПК України судом не прийнято до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки. Наголошує, що судом першої інстанції не враховано висновок експерта №335-АТ від 19.09.2018 року, яким встановлено перебування гальмівної системи переднього колеса мотоцикла ІЖ-Юпітер та ходової частини в технічно-несправному стані і така несправність забороняє експлуатацію транспортного засобу. Крім того зазначає, що обвинувачений у судовому засіданні вказав про належність мотоцикла саме йому та обізнаність наявності технічних несправностей транспортного засобу. Також апелянт не погоджується з висновком суду про те, що обвинувачений не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки наявність ознак алкогольного сп`яніння підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_11 лікаря-нарколога та безпосередньо самим обвинуваченим. Указує, що суперечності в оцінці доказів полягають у визнанні недопустимим доказом висновку судово-автотехнічної експертизи №148/05.15, але при цьому належними та допустимими доказами прийнято висновки автотехнічних експертиз № 19/10.1-183 та №837АТ, які побудовані на результатах висновку експерта, визнаного недопустимим доказом. Прокурор також зауважує, що у вступній частині вироку не зазначено прокурора ОСОБА_12 .. Просить дослідити висновок експерта №335-АТ від 19.09.2018 року, акт медичного огляду №8/1 від 07.03.2015 року, допитати свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого. Скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. Вирішити питання про процесуальні витрати.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні вимоги прокурора, просила скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий обвинувальний вирок щодо ОСОБА_9 , доводи потерпілої ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги прокурора, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора має бути залишена без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційній скарзі прокурора заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, зокрема, допитати свідка, обвинуваченого, а також дослідити ряд письмових доказів, яким на його думку, судом першої інстанції не дано належної оцінки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначені прокурором в апеляційній скарзі докази, показання свідків та письмові докази досліджені в повному обсязі та без порушень, що підтверджується і змістом апеляційної скарги прокурора, оскільки в ній відсутні посилання на такі обставини, а тому їх повторне дослідження, за таких обставин, порушуватиме загальні засади кримінального провадження, передбачені п.п.3, 15 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема: рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та викликати певні сумніви в упередженості суду.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що після допиту всіх свідків, заявлених у кримінальному провадженні та дослідження всіх письмових доказів, прокурором не заявлялось жодних клопотань щодо повторного допиту та додаткового з`ясування обставин, які мають значення для об`єктивного розгляду справи.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували та те, що докази сторін обвинувачення та захисту були судом першої інстанції досліджені не повністю або з порушеннями, колегія суддів вважає, що підстави для повторного дослідження доказів та задоволення клопотання сторони обвинувачення відсутні.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що його доводи фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів та встановленими судом обставинами кримінального провадження у судовому рішенні.

Висновки суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, є належним чином мотивованими, а вирок суду - законним та обґрунтованим.

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених під час судового розгляду доказах у їх сукупності, наданих сторонами обвинувачення та захисту, яким дано належну оцінку, які не доводять винуватість ОСОБА_9 у висунутому йому обвинуваченні.

Доводи сторони обвинувачення про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно із ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із рішенням Європейського Суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно сформованої судової практики з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку зазначається про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неупереджено, всебічно, повно дослідивши надані учасниками процесу докази в їх сукупності, обґрунтовано ухвалив виправдувальний вирок, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог ст.374 КПК України при ухваленні вироку, є необґрунтованими.

Колегією суддів не встановлено упередженого ставлення суду до учасників процесу, його зацікавленість в результатах розгляду кримінального провадження, а також не створення судом першої інстанції необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, стороні обвинувачення відповідно до положень ч 6 ст.22 КПК України.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 КПК України у вступній частині вироку суд вказав сторони кримінального провадження, відсутність вказівки прокурора ОСОБА_12 , який брав участь у судовому засіданні 01.03.2019 року, не є підставою для скасування судового рішення та ухвалою від 10.06.2019 року таку описку виправлено, що узгоджується з вимогами ст.379 КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КК України, суд першої інстанції в мотивувальній частині виправдувального вироку навів формулювання обвинувачення, яке було пред`явлене ОСОБА_9 органам досудового розслідування і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних та достатніх доказів про наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Все це належним чином мотивовано. У резолютивній частині вироку зазначено рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання за відповідною статтею кримінального закону, і з яких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що суд, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , провів судовий розгляд у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності.

Суд першої інстанції у судовому засіданні, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази, на підставі яких ОСОБА_9 було пред`явлене обвинувачення, надавши їм належну оцінку.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, зазначив, з яких підстав визнав окремі докази недопустимими, і обґрунтовано дійшов висновку про його невинуватість, вказавши у мотивувальній частині вироку підстави виправдання.

Зокрема, суд дослідив і проаналізував наступні докази, які було надано сторонами обвинувачення та захисту.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 не визнав себе винним у вчиненні злочину та пояснив, що знав про часткову несправність мотоцикла, тобто відсутність гальм переднього колеса, але це не впливало на експлуатацію транспортного засобу та використання мотоцикла за призначенням. Показав, що взяв мотоцикл у ОСОБА_13 (потерпілого) покататись. Обставини наїзду на потерпілого не пам`ятає, оскільки від настання дорожньо-транспортної пригоди втратив свідомість та опинився у лікарні.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що мотоцикл ІЖ-Ю належав її сину ОСОБА_14 (загиблому). Прибувши на місце дорожньо-транспортну пригоду, вона дізналась, що мотоциклом керував ОСОБА_9 , бачила як її сина помістили до машини швидкої допомоги. Її сина ОСОБА_10 та пізніше обвинуваченого ОСОБА_9 було доставлено до лікарні. Вважає, що обвинувачений винен у вчиненні злочину, повідомила, що отримала грошову компенсацію від батька ОСОБА_9 , просила повернути їй мотоцикл сина.

Свідок ОСОБА_15 показала, що є працівником станції швидкої допомоги та виїжджала на виклик про дорожньо-транспортну пригоду в с. Новомиколаївку. Пояснила, що за наслідками ДТП потерпілого ОСОБА_10 без свідомості було доставлено до лікарні із черепно-мозковою травмою. Пізніше до лікарні доставили обвинуваченого ОСОБА_9 , який був у свідомості, відповідав на запитання, але перебував в заторможеному стані, можливо від отриманої травми. У обвинуваченого було взято кров на аналіз.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 у присутності законного представника неповнолітнього - батька ОСОБА_17 показав, що в той вечір, на автобусній зупинці с. Новомиколаївка були ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , де ОСОБА_22 попросив у ОСОБА_13 дозволу проїхати на мотоциклі, на якому ОСОБА_21 приїхав до автобусної зупинки. ОСОБА_21 дозволив, але попередив, що не має бензину, на що ОСОБА_22 сказав, що поїде додому та заправить. ОСОБА_22 сів за кермо, він же попросився в якості пасажира, на що ОСОБА_22 погодився, та разом поїхали до будинку, де проживає ОСОБА_22 , але не доїхали, закінчився бензин. ОСОБА_22 заправив бензин, але мотоцикл став щось погано працювати, декілька разів заглох, але потім поїхали, проїхали по вулиці біля автобусної зупинки, в кінці вулиці ОСОБА_22 розвернувся та попрямував у напрямку автобусної зупинки. Оскільки було прохолодно, то він заховався за спиною у ОСОБА_24 .. Тоді вже було темно, то він бачив, що на мотоциклі горіло світло фари. З якою швидкістю рухався мотоцикл, точно сказати не може. Почув, як хтось крикнув « ОСОБА_25 , куди…», допускає, що це міг крикнути ОСОБА_22 , і в цей час стався удар, як наче хто вдарив їх, його відкинуло від мотоцикла, та він упав на обочину, а мотоцикл посунувся по дорозі. Від падіння він пошкодив куртку та штани. Як потім йому стало відомо, ОСОБА_22 здійснив наїзд на ОСОБА_13 та його попросили викликати медичного працівника, що він і зробив, а коли повернувся, то ОСОБА_26 на місці пригоди не бачив.

Свідок ОСОБА_27 показав, що у вечірній час, точної дати не пам`ятає, перебував на автобусній зупинці в с. Новомиколаївка, де в цей час також знаходились та вживали спиртне ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , мотоцикл якого знаходився біля зупинки. Оскільки був випивши, то не звертав уваги, хто та коли взяв мотоцикл у ОСОБА_13 , а також не звертав уваги, хто був за кермом мотоцикла, коли сталася дорожня пригода, оскільки сидів спиною до дороги, а місце дорожньої транспортної пригоди приблизно в 30 м від автобусної зупинки. Але чув удар та коли повернувся, то звернув увагу, що мотоцикл сунувся по дорозі. А також те, що якийсь чоловік знаходився поряд з мотоциклом на обочині. У подальшому приїхала швидка допомога та працівники міліції. Його запросили допомогти при огляді місця події, а також після цього допомагав вантажити мотоцикл на автомобільний причеп. При цьому він точно не пам`ятає про ті заміри, які здійснювались та пошкодження на мотоциклі.

Свідок ОСОБА_28 показала, що дійсно перебувала у вечірній час на автобусній зупинці с. Новомиколаївка, де в цей час також були ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , при цьому хлопці вживали спиртне. Вона почула звук мотоцикла, при цьому ОСОБА_21 випив мінералки та швидко направився в напрямку звідки їхав мотоцикл. Звернула увагу на те, як сунувся мотоцикл по дорозі. Від побаченого вона злякалась. А в цей час ОСОБА_19 відразу побіг на місце пригоди. Все це відбувалося метрів 10 чи може більше, від того місця, де вони знаходились.

Свідок ОСОБА_11 показав, що працює лікарем-наркологом Високопільської ЦРЛ та особисто здійснював прийом ОСОБА_9 , 1994 року народження, 07.03.2015 року близько 00.30 год., у якого були тілесні ушкодження обличчя, лобної області, хода була хитка, млявий, з трудом пересувався, але орієнтований. Зі слів отримав травму, вживав алкоголь, можливо отримав закриту черепно-мозкову травму, тому у висновку лікаря, він зазначив, що ОСОБА_22 перебував в стані алкогольного сп`яніння, але при цьому, відповідно до наказу, у ОСОБА_29 взято кров на аналіз та направлено на дослідження в м. Херсон. Підміна зразків на дослідження виключається. Згідно дослідження алкоголь у крові не виявлено.

Свідок ОСОБА_30 показав, що працює на посаді старшого інспектора ДАІ та 06.03.2015 року разом з інспектором ОСОБА_31 та зі слідчим ОСОБА_32 виїхав на місце дорожньої транспортної пригоди в с. Новомиколаївка. По дорозі назустріч їхав автомобіль швидкої допомоги. В с. Новомиколаївка, встановивши місце ДТП, опитали очевидців, з`ясували, що швидка допомога забрала в лікарню потерпілого ОСОБА_13 , здійснили огляд місця події та огляд мотоцикла. Потім опитали водія мотоцикла ОСОБА_29 , який знаходився вдома, а в подальшому направили його до лікарні, де ОСОБА_29 оглянув лікар через погане самопочуття останнього, та надав висновок про те, що ОСОБА_22 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, у того було взято кров на аналіз. На місці ДТП він особисто складав схему дорожньо-транспортної пригоди та огляд мотоцикла. А також зі слів очевидців було з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_21 , начебто йшов назустріч мотоциклу та намагався зупинити його. При цьому він не звернув увагу на наявність, чи відсутність пошкодженої лампочки фари мотоцикла та про що не було внесено до протоколу огляду мотоцикла, який було завантажено після огляду та доставлено до Високопільського відділення міліції на зберігання.

Свідок ОСОБА_33 (інспектор ДАІ) надав аналогічні показання про обставини огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року біля зупинки громадського транспорту в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області, як і свідок ОСОБА_34 ..

Свідок ОСОБА_35 показав, що у вечірній час, близько 21.00 год., він перебував на автобусній зупинці, де разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 вживали спиртне. Далі ОСОБА_21 дозволив ОСОБА_38 проїхатись на мотоциклі, на прохання останнього. Коли він почув, що мотоцикл повертається, він сказав про це ОСОБА_39 , який сидів біля нього, після цього ОСОБА_21 піднявся та попрямував у напрямку, звідки рухався мотоцикл, бачив світло фари мотоцикла, який наближався. Чи їхав на мотоциклі ОСОБА_22 один, чи з кимось, не бачив. Звернув увагу, що мотоцикл упав на бік та сунувся. Він підвівся та побіг у тому напрямку, куди пішов ОСОБА_21 , та оскільки було темно, чуть не наступив на останнього, оскільки той лежав на асфальті. Намагалися надати допомогу ОСОБА_40 , який знаходився у непритомному стані. Все це було приблизно в 20-ти метрах від того місця, де вони сиділи біля автобусної зупинки. Потім приїхала швидка допомога, яка доставила ОСОБА_13 до лікарні. А коли приїхали працівники міліції, то запросили бути присутнім при складенні протоколу місця події, схеми та огляду мотоциклу. При цьому він не надавав особливої уваги діям працівників міліції та не пам`ятає, чи була на мотоциклі у фарі лампочка та в якому вона стані.

Свідок ОСОБА_41 показав, що йому зателефонували та повідомили про ДТП. Коли він приїхав на місце, то виявив свого сина ОСОБА_26 , який лежав в кюветі під забором, був у непритомному стані. Привіз додому, а через деякий час приїхали працівники міліції та запросили на місце події, куди він приїхав на своєму автомобілі та здійснював освітлення фарами автомобіля місце ДТП, де працівники міліції проводили огляд та огляд мотоцикла, а потім завантажили мотоцикл у причеп автомобіля та вивантажили у відділенні міліції. Був присутнім при огляді мотоцикла та бачив розбиту фару, а саме скло та зігнуту підніжку мотоцикла.

Неповнолітній свідок ОСОБА_42 в присутності законного представника - батька ОСОБА_43 показав, що у березні 2015 року близько 22.00 год. він разом з ОСОБА_44 йшли із дискотеки та звернув увагу на те, що їхав мотоцикл зі світлом зі швидкістю близько 50 км/год., також звернув увагу, як хтось вийшов на дорогу, і в цей час стався удар, мотоцикл падає, двигун заглох. Вони побігли в напрямку, де впав мотоцикл, виявили ОСОБА_9 , який був у непритомному стані. Стали підбігати інші мешканці села. Підняли мотоцикл та відкотили на обочину. При цьому звернув увагу на те, що була ввімкнена 3 чи 4 передача, оскільки їм не тяжко було котити мотоцикл на обочину. Наступного дня він приходив на місце події та бачив на асфальтовому покритті дороги чорний слід близько 2-х метрів, як вважає від гальмування колеса мотоцикла.

Свідок ОСОБА_45 надав аналогічні показання що і неповнолітній свідок ОСОБА_42 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року неподалік зупинки громадського транспорту в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області.

Свідок ОСОБА_46 показала, що близько 22.00 год., коли вона перебувала біля магазину в с. Новомиколаївка, то звернула увагу на те, що в сторону ставка проїхав мотоцикл, а через хвилин 5-10 повертався назад по вулиці зі світлом, звернула увагу на те, що від зупинки йшов ОСОБА_47 назустріч мотоциклу, махав руками, щось говорив, але не було чути, затим гуркіт падіння мотоцикла, іскри. В той час біля зупинки були люди та направились до місця події. Коли вона підійшла, то звернула увагу на те, що ОСОБА_13 відкинуло від того місця, де він знаходився перед наїздом, лежав на лівому боці, був у непритомному стані, в цей час були ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_48 , намагались надати допомогу.

Аналогічні показання надала свідок ОСОБА_49 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області, неподалік зупинки громадського транспорту.

Свідок ОСОБА_32 показала, що як слідчий у складі слідчо-оперативної групи 06.03.2015 року прибула на місце ДТП в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області, де проводила огляд місця події, але, оскільки не є спеціалістом з розслідування дорожньо-транспортних пригод, тому могла допустити деякі неточності при проведенні замірів, а також не провела додаткового огляду місця події, так як вважала, що вихідних даних, які були добуті в ході огляду місця ДТП, було достатньо.

Свідок ОСОБА_50 показала, що працює фельдшером амбулаторії в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області та до неї, коли сталася пригода, прибігли, в тому числі і ОСОБА_51 , з проханням про надання допомоги. Та коли вона прибула на місце події, то ОСОБА_47 знаходився на дорозі в тяжкому стані та вона намагалась надати медичну допомогу. Викликали швидку допомогу, та, коли вона приїхала, завантажили ОСОБА_13 та відвезли до лікарні.

Свідок ОСОБА_52 показала, що на той час працювала головою сільської ради та після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду прибула на місце, де звернула увагу, що на дорозі лежав хлопець, фельдшер надавала медичну допомогу, а затим приїхала швидка допомога, яка доставила його до в лікарні.

Наведеним вище показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_7 , свідків- очевидців події підтверджено той факт, що мотоцикл належав саме потерпілому ОСОБА_10 і обвинувачений ОСОБА_9 попросив у нього транспортний засіб покататись.

А тому доводи прокурора про те, що транспортний засіб належав саме обвинуваченому ОСОБА_9 , суперечать фактичним обставинам справи, зокрема показанням потерпілої та свідків, і не підтверджуються жодними доказами.

З показаній свідка ОСОБА_16 установлено, що він перебував разом із ОСОБА_9 на мотоциклі, здійснював поїздку та не підтвердив наявність будь-яких технічних несправностей транспортного засобу, які б впливали на керування ним або перешкоджали б використанню його за призначенням.

Твердження прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив обізнаність у тому, що він керував технічно несправним транспортним засобом, суперечать фактичним обставинам справи і не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, оскільки ОСОБА_9 указав про несправність гальмівної системи переднього колеса мотоцикла, при цьому він пояснив, що це не перешкоджало керуванню транспортним засобом, і саме за цих обставин, які не були на заваді використанню мотоцикла, він попросив його покататись у потерпілого ОСОБА_10 ..

Підстави вважати, що ОСОБА_9 достовірно знав про те, що керує технічно- несправним мотоциклом, як про це вказано в обвинувальному акті, прокурором не доведено, як і не доведено, настання тяжких наслідків в результаті такого керування.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що для кваліфікації дій особи за ч.2 ст.286 КК України обов`язковою умовою об`єктивної сторони є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише ті з них, які утворюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, а отже перебувають з ними у причинному зв`язку.

Проаналізувавши та оцінивши зібрані письмові докази (оскільки отриманими показаннями свідків такий причинний зв`язок не підтвердився), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невідповідність дій водія ОСОБА_9 . Правилам дорожнього руху України не перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинув ОСОБА_10 ..

У цьому кримінальному провадженні проведено ряд судово - автотехнічних експертиз, висновки яких судом першої інстанції досліджені відповідно до вимог ст.94 КПК України, жодних підстав для визнання вказаних доказів недопустимими при перевірці матеріалів справи, колегією суддів не встановлено.

Так, основними доказами сторони обвинувачення, на наявність яких посилається сторона обвинувачення, є:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, огляд транспортного засобу від 15.03.2015 року (а.п. 51-58 т.1), з яких випливає, що огляд проведено в період з 22.30 год. до 23.40 год.. Місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка вулиці Леніна в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області. Огляд місця ДТП, схема місця ДТП та огляд транспортного засобу складалися за присутності понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_27 за участю інспектора ДАІ ОСОБА_54 .. Огляд проводився при штучному освітленні в суху погоду, без опадів. Дорожне покриття асфальтобетонне, для двох напрямків, шириною 6 м. Роздільні смуги не нанесені. Праворуч вулиці Леніна, будівля за №35, ліворуч зупинка автобусна громадського транспорту. Координати місця пригоди вказано свідками. Місце пригоди знаходиться у зоні відсутності дорожніх знаків. Ділянка дороги на момент огляду не освітлена. Загальний стан видимості дороги 100 м, зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія 100 м, із ввімкненим світлом фар: дальнім - 50 м, ближнім - 25 м, при денному світлі - м (не зазначено). Оглядовість із кабіни водія на смузі руху автомобіля: праворуч 15 м, ліворуч 30 м. Видимість конкретної перешкоди 25 м. Положення транспортних засобів на місці пригоди: на узбіччі ліворуч ІЖ-Юпітер 5 без державного номерного знаку, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 . Сліди шин та сліди гальмування відсутні. Ознаки напрямку руху транспортного засобу по формі «юзу». Слідів зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами, інших слідів не має. Наявність обривків одягу, слідів, схожих з кров`ю, слідів волочіння і т.п. не виявлено. Виявлено на узбіччі ліворуч дороги мотоцикл ІЖ чорного кольору. На місці пригоди нічого не виявлено та не вилучалось. По закінченні огляду вилучено транспортний засіб - мотоцикл ІЖ-Юпітер-5 без номерного знаку двигун № НОМЕР_1 . До протоколу огляду додано схему дорожньо - транспортної пригоди. На схемі зазначено слід «юза» на відстані 21,3 м, який починається від електроопори №19 на відстані 5 м від електроопори та 2,6 м від правої обочини вулиці Леніна. Мотоцикл ІЖ-Ю-5 знаходився на узбіччі дороги. Огляд транспортного засобу зазначено на зворотній стороні. Мотоцикл ІЖ-Ю-5 без державного номерного знаку, рік випуску 94, пробіг 4208. Зазначено водія мотоцикла: ОСОБА_9 . Внаслідок пригоди на мотоциклі розбита передня фара, переднє крило, панель приборів;

- постанова про залучення як речового доказу від 07.03.2015 року (а.п.61 т.1), з якого вбачається, що до кримінального провадження залучено як речовий доказ мотоцикл «ІЖ-Юпітер» без реєстраційного номеру, який вилучено на місці дорожньо-транспортної пригоди та залишено на зберігання у Високопільському відділенні міліції.

- висновок судово-автотехнічної експертизи №148/05.15 від 08.05.2015 року (а.п.65-78 т.1), з якого вбачається, що експертиза проведена судовим експертом ОСОБА_55 , який має кваліфікацію судового експерта інженерно-технічних досліджень за спеціальністю 10.1- дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод. Як зазначено у висновку - технічний стан тормозної системи мотоцикла забороняє його експлуатацію в силу вимог п.п.31.1, 31.4, 31.4.1 а), б) Правил дорожнього руху України. А також те, що лампа фари головного світла не горіла, що категорично забороняє рух мотоцикла в силу вимог п.п.19.1 а), 31.6 б) ПДР України;

- постанова про залучення як речового доказу від 26.05.2015 року (а.п.80-81 т.1), з якого вбачається, що до кримінального провадження залучено як речовий доказ електролампочку фари головного світла мотоцикла ІЖ-Юпітер-5, яка була досліджена судово автотехнічним експертом та передана на зберігання до Великоолександрівського відділення міліції, що підтверджується квитанцією за №348 (а.п.82 т.1);

- протокол огляду трупа від 11.03.2015 року (а.п.83 т.1), з якого вбачається, що в приміщенні моргу Високопільської ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_10 , на якому виявлено та зафіксовано тілесні ушкодження обличчя, голови та фаланги пальців мають невеликі садна;

- висновок судово-медичного експерта №41 від 10.04.2015 року (а.п.89-91 т.1), з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_10 , 1989 року народження, виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, переломи кісток основи черепа, забій головного мозку, крововиливи в м`які покрови голови, перелом горизонтальної вітки щелепи з права, рани крововиливи, садни обличчя, які відносяться за ознаками небезпеки для життя до тяжких тілесних ушкоджень, які привели до смерті. Смерть наступила від тяжкої черепно-мозкової травми у виді перелому кісток основи черепа, забою головного мозку. Не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року. Згідно медичної карти №374 стаціонарного хворого ОСОБА_10 , останній госпіталізований в хірургічне відділення КУ «Високопільська ЦРБ» у стані алкогольного сп`яніння;

- епікриз №04399 (а.п.102 т.1), з якого вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в Херсонській обласній клінічній лікарні, нейрохірургічне відділення, з 11.03.2015 року по 01.04.2015 року з травмами головного мозку, а також переломами стінок лівої гайморової пазухи і лівої щелепної кістки;

- копію акту №8/1 від 07.03.2015 року (а.п.105 т.1), згідно якого, лікарем наркологом ОСОБА_11 проведено огляд ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зазначено при огляді наявність виявлених тілесних ушкоджень, лівої половини лобної частини, крововилив під лівим оком. Зазначено про те, що у ОСОБА_9 гостра алкогольна інтоксикація;

- копію токсикохімічного дослідження №933 від 19.03.2015 року КУ «Обласний наркологічний диспансер ХОР, Токсикологічна лабораторія (а.п.107 т.1), згідно якого, при хімічному дослідженні крові ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлено;

- додатковий протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.07.2016 року з додатком схемою та фототаблицею до протоколу (а.п.50-59 т.2), з якого вбачається, що слідчий в присутності понятих здійснив додатковий огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року по вул. Леніна в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області. У протоколі та схемі, а також фототаблиці зазначено про здійснені заміри ділянки вулиці та наявність дорожніх знаків та дорожньої розмітки «пішохідний перехід», які розміщені неподалік місця дорожньо-транспортної пригоди;

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.10.2016 року із додатком схемою до протоколу (а.п.77-83 т.2), з якого вбачається, що слідчим в присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , за участю свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_28 , за участю спеціаліста ОСОБА_59 проведено слідчий експеримент щодо відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року та здійснені заміри, які внесені до протоколу та доданої схеми про швидкість руху мотоцикла, видимості в напрямку руху при увімкненому ближньому та дальньому світлі фари мотоцикла до місця наїзду на пішохода;
- висновок судово-автотеханічного експерта №19/10.1-183 від 18.11.2016 року (а.п.94-100 т.2), з якого вбачається:
1) В момент наїзду на пішохода ОСОБА_10 швидкість мотоцикла під керуванням ОСОБА_9 мала складати 60 км/год..
2) Допустима швидкість руху мотоцикла «ІЖ-Ю» під керуванням ОСОБА_9 за умов видимості дороги складає 67,3 км/год..
3) Відстань від мотоцикла до місця наїзду на пішохода в момент виникнення небезпеки для руху водієві ОСОБА_9 , складає 36,1 м.
4) В момент, коли водій ОСОБА_9 , ще мав технічну можливість зупинити керований ним мотоцикл до місця наїзду на пішохода, пішохід ОСОБА_10 перебував поза полем зору водія, за межами проїзної частини дороги на майданчику зупинки, на відстані близько 4,9 м, від лівого краю проїзної частини дороги.
5) Водій мотоцикла ОСОБА_9 , мав керуватися вимогами п.п.41.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху України, а в дорожній обстановці, що склалася в процесі руху на мотоциклі, діяти у відповідності до вимог п.п.12.2,12.3 Правил.
6) З моменту виникнення небезпеки для руху, водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості зупинити керований ним мотоцикл до місця наїзду на пішохода.
7) В діях ОСОБА_9 з керування мотоциклом «ІЖ-Ю» вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.3, 31.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху України.
8) При зазначених умовах, водій мотоцикла «ІЖ-Ю» ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 ..
9) В діях ОСОБА_9 з керування мотоциклом «ІЖ-Ю» вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.3, 31.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху України, але з технічної точки зору, невідповідність дій вказаного водія зазначеним нормам Правил не перебуває в причинному зв`язку з настанням події ДТП;

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2017 року (а.п.137-139 т.2), з якого вбачається, що слідчим в присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , за участю потерпілої ОСОБА_7 , за участю спеціаліста ОСОБА_60 , проведено слідчий експеримент щодо відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року та зазначено про невідповідність погодних умов для проведення слідчого експерименту;

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.05.2017 року із додатком схемою до протоколу (а.п.159-162 т.2), з якого вбачається, що слідчим в присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , за участю потерпілої ОСОБА_7 , за участю свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , проведено слідчий експеримент щодо відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року, та додатково здійснені заміри, які внесені до протоколу та доданої схеми про швидкість руху мотоцикла, видимості в напрямку руху при увімкненому ближньому та дальньому світлі фари мотоцикла до місця наїзду на пішохода;

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.10.2017 року із додатком схемою до протоколу (а.п.222-230 т.2), з якого вбачається, що слідчим в присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , за участю потерпілої ОСОБА_7 , за участю свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , за участю спеціаліста ОСОБА_60 , проведено слідчий експеримент щодо відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 06.03.2015 року та додатково здійснені заміри, які внесені до протоколу та доданої схеми про швидкість руху мотоцикла, видимості в напрямку руху при увімкненому ближньому та дальньому світлі фари мотоцикла до місця наїзду на пішохода;

- висновок судово-автотехнічної експертизи №837АТ від 27.12.2017 року (а.п.241-248 т.2), з якого вбачається:
1) Згідно проведеного слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_61 від 03.10.2016 року (а.п.77-83- т.2), швидкість руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_9 становила 60 км/год.
2) Гранично допустимою за умов видимості у напрямку руху для водія мотоциклу ІЖ-Юпітер, в досліджуваний момент розвитку ситуації була швидкість мотоцикла 74 км/год.
3) В момент прояву водію небезпеки для руху, мотоцикл ІЖ-Юпітер знаходився на відстані 20м.
4) Пішохід ОСОБА_10 на момент, коли водій мотоциклу ОСОБА_9 мав технічну можливість зупинити мотоцикл до місця наїзду, знаходився на відстані 8.8 м від місця наїзду.
5) Водій ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами 2.3, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.
6) В заданій слідством для розгляду ситуації, водій мотоциклу ІЖ-Юпітер ОСОБА_9 не мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця наїзду на пішохода. 7) В діях водія ОСОБА_9 з керування мотоциклом ІЖ-Юпітер вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.3, 31.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху України, але з технічної точки зору, невідповідність дій вказаного водія зазначеним нормам Правил не перебуває у причинному зв`язку з настанням даної події;

- висновок судово-автотехнічної експертизи №335-АТ від 19.09.2018 року (а.п. 63-68 т.3), з якого вбачається:
1, 2, 3) На момент експертного огляду гальмівна система переднього колеса мотоцикла ІЖ-Юпітер без д.н. знаходилась у технічно-несправному, але працездатному стані з причин, описаних в дослідницькій частині висновку. Виявлені в ході експертного дослідження несправності гальмівної системи переднього колеса забороняють експлуатацію транспортного засобу, згідно п.п.31.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху України. Дані несправності виникли до настання даної події та могли бути виявлені водієм перед виїздом. В той самий час гальмівна система заднього колеса мотоцикла дозволяла водієві знижувати швидкість аж до повної зупинки з відомою йому ефективністю. На момент експертного огляду система освітлення мотоцикла ІЖ-Юпітер, без д.н. знаходилась в технічно-непрацездатному стані з причин вказаних в дослідницькій частині висновку. Перевірити технічно-працездатний стан системи освітлення мотоцикла ІЖ-Юпітер без д.н. не виявилось можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку. На момент експертного огляду рульове керування мотоцикла ІЖ-Юпітер без д.н. знаходилось у технічно-працездатному стані та дозволяло водію утримувати мотоцикла в обраному ним напрямку руху. На момент експертного огляду ходова частина мотоцикла ОСОБА_62 без д.н. знаходилась в технічно-несправному, але працездатному стані та забезпечувала рух мотоцикла в заданому напрямку. Виявлені в ході експертного дослідження несправності ходової частини забороняють експлуатацію транспортного засобу, згідно із п.п.31.4 та 31.4.5.(а),(б) Правил дорожнього руху України. Дані несправності виникли до настання даної події та могли бути виявлені водієм перед виїздом.
4) У разі виявлення несправностей, згідно п.п.31.1, 31.4 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється експлуатація транспортного засобу.

З метою усунення суперечностей між наявними висновками судово-автотехнічних експертиз, та, оцінюючи пояснення експертів, якими не підтверджено прямого причинного зв`язку між порушенням ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України та як їх наслідку смерті потерпілого, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_9 відповідно до ч.4 ст.17 КПК України повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. При цьому прокурор, посилаючись на неповноту судового розгляду, встановлені судом першої інстанції обставини, не спростував, і не навів переконливих мотивів, чому зазначені вище докази обвинувачення мають бути прийняті до уваги на підтвердження висунутого ОСОБА_9 обвинувачення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, та встановлено судом першої інстанції, висновками судово-автотехнічних експертів №19/10.1-183 від 18.11.2016 року та № 837АТ від 27.12.2017 року встановлено, що в діях ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.3, 31.4, 31.41 (а) Правил дорожнього руху України, але така невідповідність дій водія вказаним вимогам не перебуває у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_63 підтвердив результати проведеного дослідження та наголосив про те, що ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 , враховуючи і те, якби на транспортному засобі була забезпечена повна технічна працездатність.

Наведеними вище доказами не доведено наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Висновками судової автотехнічної експертизи №335-АТ від 19.09.2018 року встановлено порушення обвинуваченим ОСОБА_9 п.п.31.1, 31.4, 31.4.5 (а), (б) Правил дорожнього руху України, тобто наявність технічних несправностей, які забороняють експлуатацію транспортного засобу.

Експертом ОСОБА_64 підтверджено встановлені результати дослідження під час допиту в судовому засіданні.

Вказівки прокурора в апеляційній скарзі про те, що висновки вказаної експертизи безпідставно не прийнято судом першої інстанції до уваги, невмотивовані жодним чином. Прокурором не вказано, з яких підстав висновки цієї експертизи мають бути прийняті до уваги як такі, що підтверджують наявність причинного зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_9 та наслідками, що настали.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про недопустимість як доказу висновку судово-автотехнічної експертизи №148/05.15 від 08.05.2015 року (а.п.65-78 т.1), наданого судовим експертом ОСОБА_55 , який має кваліфікацію судового експерта інженерно-технічних досліджень за спеціальністю 10.1- дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, який надав висновок щодо технічного стану окремих вузлів та деталей мотоциклу ІЖ-Юпітер, у той час, як такі експертизи повинні бути проведені експертами за спеціальністю 10.2 - дослідження технічного стану транспортних засобів та за спеціальністю 10.3 дослідження деталей транспортних засобів. А тому, відповідно до вимог ст.ст.87, 89 КПК України суд визнав недопустимим, як доказ у цьому кримінальному провадженні, висновок судово-автотехнічної експертизи №148/05.15 від 08.05.2015 року (а.п.65-78 т.1).
Незгода апелянта з такими мотивами суду першої інстанції виражена лише тим, що інші висновки судово-автотехнічних експертиз грунтуються саме на результатах зазначеного висновку експерта, при цьому не оспорюється висновок суду першої інстанції в частині визнання вказаного доказу недопустимим.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки судово-автотехнічних експертиз №19/10.1-183 від 18.11.2016 та №837 АТ від 27.12.2017 року проведені в різний час, різними експертами і їх результати не ґрунтуються на результатах висновку експерта №148/05.15.

Суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги як належний доказ протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, огляду транспортного засобу від 15.03.2015 року, оскільки в ці документи внесено суперечливі відомості і вони не узгоджуються з показаннями свідків, і не оспорюється апелянтом.

Не приймаються до уваги доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до результатів токсикохімічного дослідження №933 від 19.03.3025 року КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР, токсикологічною лабораторією встановлено, що при хімічному дослідженні крові ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлено. Такі результати прокурором не оспорюються.

Посилання сторони обвинувачення на копію акту №8/1 від 07.03.2015 року як доказ того, що у ОСОБА_9 виявлено гостру алкогольну інтоксикацію, спростовані під час оцінки доказів в суді першої інстанції, оскільки лікарем-наркологом ОСОБА_11 повідомлено, що у акті вказано відомості про обставини, які було з`ясовано під час поверхневого огляду особи та встановлено зі слів освідованого. При цьому допитаний свідок наголошував, що у ОСОБА_9 було відібрано зразки крові для дослідження і згідно результатів дослідження, алкоголь у крові не було виявлено.

За встановлених обставин, прокурором не надано переконливих доказів про те, що ОСОБА_9 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що керує технічно-несправним мотоциклом марки «ІЖ-Юпітер», порушив Правила дорожнього руху України, що стало безпосередньою причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинув ОСОБА_10 ..

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не дана належна оцінка зібраним у кримінальному провадженню доказам, в тому числі висновкам судово-автотехнічних експертиз, наданих стороною обвинувачення, не відповідають дійсності.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були ретельно досліджені всі докази, яким дано належну оцінку в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, та зроблено обґрунтований висновок про недоведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та правильно виправдано за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ч.2, 4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності обвинувачення повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Отже, доводи прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та про необґрунтоване виправдання ОСОБА_9 є такими, що суперечать встановленим обставинам кримінального провадження та наведеним доказам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, зокрема, при збиранні та дослідженні доказів, їх оцінки, які б були підставами для скасування або зміни вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2