ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 ,її представника-адвоката ОСОБА_9 апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах-захисника ОСОБА_6 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2019 року у кримінальному провадженні №0000406 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ропча Глибоцького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, обвинуваченого за ст. 286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2019 року ОСОБА_7 , визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і йому призначене покарання за ч. 2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід залишений у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислений з моменту затримання - 07 жовтня 2018 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5577.00 грн. та вирішена доля речового доказу.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7

Провадження№11-кп/822/239/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія:ст.ст.286ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій вважає, шо призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

Посилається на те, що суд належним чином не врахував ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, наявність декількох пом`якшуючих обставин, особу винного, наявність родинних стосунків, а також особливостей цього злочину .

Зазначає, що обвинувачений свою винуватість визнав, щиро розкаявся та жалкує, що дозволив сестрі-потерпілій ОСОБА_8 -з її сином сісти у автомобіль, оскільки остання сама наполягала на цьому. Суд не в повній мірі врахував дані обставини та те, що потерпіла просила не позбавляти обвинуваченого волі, а також позитивні характеристики обвинуваченого, відсутність у нього судимостей, наявність заохочень за час перебування в СІЗО та намагання громади взяти його на поруки

Вважає, що призначена міра покарання у виді 4 років позбавлення волі завдає надмірних страждань як обвинуваченому, так і його родині.

Просив змінити вирок,пом`якшити покарання,застосувавши вимоги ст.ст.69, 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 у апеляційній скарзі також вважає призначене ОСОБА_7 покарання надто суворим

Посилається на те, що в судовому засіданні вона неодноразово заявляла, що претензій до свого брата ОСОБА_7 не має. Обвинувачений щиро жалкує про скоєний ним злочин та наслідки,що настали.Вважає,що є і її вина,оскільки обвинувачений декілька раз сказав не сідати у машину,у якій було більше пасажирів,ніж передбачено,однак потерпіла його не послухала.

Вважає, що в даному випадку необхідно призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 у апеляційній скарзі також просив вирок суду змінити в частині покарання,пом`якшивши його. Вказує, що судом враховані не всі пом`якшуючі обставини, зокрема те, що потерпіла просила не позбавляти його волі, претензій до нього немає, шкода відшкодована.Дуже жалкує, що дозволив сестрі ОСОБА_8 із дитиною сісти у його автомобіль,у якому було більше пасажирів,ніж передбачено.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого,його захисника, потерпілої,її представника, які підтримали подані апеляційні скарги, доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши їх доводи,судова колегія приходить до наступних висновків.

Згідно вироку, 07 жовтня 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки «Volkswagen-Passat B4», номерний знак НОМЕР_1 Республіки Литва, рухався по вулиці Головній в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області зі сторони с. Ропча Сторожинецького району в напрямку с. Карапчів Глибоцького району на швидкості більше 50 км/год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту. Наближаючись до будинку №88 вказаної вулиці, проїзна частина якої вкрита ґрунтово-гравійним покриттям, водій ОСОБА_7 , проїжджаючи ділянку дороги із заокругленням вліво, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив рух керованого ним транспортного засобу в стані заносу, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги вліво та скоїв зіткнення з будинком №113 з подальшим перекидання автомобіля на проїзну частину дороги.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пасажиру автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено смерть, що, у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №673 від 31.10.2018, настала внаслідок відкритого зламу кісток основи та склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку та розвитком субарахноїдальних крововиливів.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.4 та 31.4.5 (г), встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія, зокрема:

- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

- п. 31.4.5.(г). на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених у вироку, є правильними та апелянтами не оспорюються, а тому судова колегія відповідно до вимог ст.404 КПК України не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Через такі загальні засади реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання для досягнення його мети, що передбачена ст.50 КК України.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.п.20,21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ,при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання,суд вказав,що враховує обставини справи,ступінь тяжкості вчиненого,особу винного,який не судимий,його молодий вік,майновий стан та наявність на утриманні двох малолітніх дітей,позитивні характеристики по місцю проживання та попереднього ув`язнення.Також суд посилався на те,що потерпіла просила не позбавляти обвинуваченого волі,претензій матеріального та морального характеру немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання,є вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд правильно вказав,що злочин був вчинений ОСОБА_7 внаслідок допущених декількох грубих порушень вимог Правил дорожнього руху України.

Зокрема,було встановлено,що обвинувачений в порушення вимог п.31.4.5 ПДРУ керував транспортним засобом,на якому встановлені шини на одній осі з різним малюнком протекторної частини(висновок експерта №79/18-29(т.1 а.с.275)

Такий транспортний засіб за технічним станом не відповідав встановленим нормам і стандартам,що у свою чергу впливало на курсову стійкість і це вбачається із висновку експерта №541-А від 12.11.2018 року(т.1 а.с.80).

Висновок експерта №1383 від 19.10.2018 року свідчить про те,що ОСОБА_7 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння із показником 2,27 проміле алкоголю у крові.

Керуючи автомобілем,обвинувачений перевищив допустиму у населеному пункті швидкість руху більш ніж у два рази,оскільки така швидкість складала не менше 122.3(132.3) км/год.(висновок експерта №542-А від 08.11.2018 року(а.с.71 т.1)

При цьому,із матеріалів провадження вбачається,що у салоні автомобіля,окрім обвинуваченого ОСОБА_7 ,перебувало шестеро пасажирів- двоє дорослих та четверо малолітніх дітей,один із яких- ОСОБА_11 ,2016 року народження,загинув у цій ДТП,а життя та здоров`я інших було поставлене під загрозу внаслідок грубого порушення та нехтування обвинуваченим вимогами Правил дорожнього руху.

Врахувавши викладені вище обставини у їх сукупності, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, який скоєний із необережності,однак є тяжким, фактичні обставини, за яких був вчинений злочин,наявність допущених обвинуваченим декількох грубих порушень вимог Правил дорожнього руху,внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода та загинула дитина,наявність обтяжуючої покарання обставини- вчинення злочину у стані сп`яніння районний суд обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі,а також додаткове покарання.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування вимог ст.69,75 КК України,виходячи із таких обставин,є правильним

Разом із тим,судова колегія враховує,що ОСОБА_7 не судимий, позитивно характеризується,одружений,має на утриманні двох малолітніх дітей.У провадженні встановлено обставини,які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.Зважаючи також на позицію потерпілої,судова колегія вважає,що апеляційні скарги слід задовольнити частково, вирок суду змінити відповідно до ст.ст.408,409 КПК України та пом`якшити призначене ОСОБА_7 основне покарання до нижньої межі позбавлення волі,що встановлена санкцією ч.2 ст.286 КК України.Підстав для зміни вироку в частині додаткового покарання немає.

Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогам захисту основоположних прав особи.

Керуючись ст.ст. 404,405,407-409,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах-захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ст. 286 ч.2 КК України покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3(три) роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженим- у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2