Номер провадження:1-кс/521/6123/19
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання володільця майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 14.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 діючий в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України із даним клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року у справі №521/3105/19, провадження № 1-кс/521/1820/19, а саме скасувати заборону розпорядження та відчуження автомобіля марки «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та ключі від нього.

Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що 22.02.2019 року слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси виніс Ухвалу, якою наклав арешт на майно потерпілого ОСОБА_3 , а саме автомобіль «Тойота Камри», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , диски чорного кольору, бампер та фари у плівці, вартістю 450000 гривень, у рамках кримінального провадження № 0000549 по факту незаконного заволодіння транспортним засобом за ч. З ст. 289 КК України. Транспортний засіб переданий на зберігання потерпілому сину власника ОСОБА_6 .

З моменту внесення відомостей до ЄРДР (14.02.2019 року) пройшло вже більше 7 місяців, тому вважав, що за цей час слідчі Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП Одеської області мали можливість провести всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин скоєння кримінального правопорушення.

За 7 місяців розслідування даного злочину власник майна жодного разу не викликалась до слідчого та не приймала участі у жодних слідчих діях, так само і належний їй автомобіль не приймав участі у жодних слідчих діях.

Враховуюче те, що офіційний володілець арештованого автомобіля ОСОБА_3 - має намір розпорядитися своїм майном, а саме продати його, але ухвалою суду є заборона відчуження її майна, то виникла необхідність скасування арешту майна.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні вимоги визначені у клопотанні підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши клопотання та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року у справі № 521/3105/19, накладено арешт на автомобіль марки «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та ключі від нього. Заборонивши розпоряджатись та відчужувати вказаний автомобіль.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що вказаний автомобіль, не перебуває у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання; також вказаний автомобіль не перебуває у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що він підлягає спеціальній конфіскації, що виключає застосування такої підстави для накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні цивільних позовів виключає арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди.

Крім того, слідчий суддя враховує, що з моменту початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 від 14.02.2019 року пройшло більше ніж 7 місяців, однак жодній особі повідомлення про підозру не вручено, відомості про проведення будь-яких слідчих дій щодо арештованого майна слідчому судді не надані.

З огляду на викладене, арешт вказаного автомобіля, що належить на праві власності ОСОБА_3 , не забезпечує дане кримінальне провадження, а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у її права.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене, стороною кримінального провадження, за клопотанням якої накладено арешт не доведено підстав для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-174, 309, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 14.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року у справі №521/3105/19, провадження № 1-кс/521/1820/19, а саме скасувати заборону розпорядження та відчуження автомобіля марки «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та ключі від нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1