КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП в річковому порту Київ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме на металевий човен «ПРОГРЕС-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURY-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», сітку з жилки кустарного виробництва в кількості 60 шт., пластикові ящики в кількості 40 штук, металеві балії у кількості 3 штуки, із забороною їх використання.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Так апелянт посилається на незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, а викладені в ньому висновки вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно доводів апеляційної скарги, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя не дослідив належним чином надані йому матеріали та не перевірив їх з точки зору належності і допустимості, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема, як зазначає представник, слідчим, в супереч вимог ст. 171 КПК України, необґрунтовано належним чином доводи клопотання щодо відповідності вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України та не надано доказів на їх підтвердження. Вказані обставини, на думку представника, не були враховані слідчим суддею. Також, на переконання адвоката, слідчий суддя не врахував і негативних наслідків від такого обмежувального заходу для ОСОБА_7 , адже арешт майна позбавляє його засобів для існування. Посилається апелянт і на відсутність у ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого у даному кримінальному провадженні. Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, клопотання слідчого було подано до суду з пропущеним строком.

Також, представник просить врахувати, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення ОСОБА_7 , що позбавило його права виступити в суді з відповідними поясненнями та надати докази на спростування доводів сторони обвинувачення. З цих же підстав, апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що про постановлене рішення їм стало відомо 04 червня 2019 року після того, як ОСОБА_7 звернувся до слідчого про повернення вилученого у нього майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника цього майна та його представника, копія постановленого судом рішення на їх адресу не надсилалась, а про її існування останнім стало відомо 04 червня 2019 року, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, як такий, що пропущено з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді,то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що металевий човен «ПРОГРЕС-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURY-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», сітка з жилки кустарного виробництва в кількості 60 шт., пластикові ящики в кількості 40 штук, металеві балії у кількості 3 штуки, можуть зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведені ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Так, слідчим відділенням відділу поліції в річковому порту Київ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 31 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Наказом управління державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області № НОД-22/6 від 15 березня 2018 встановлено термін заборони на лов водних біоресурсів у весняно-літній період їх природного відтворення у 2018 році з 1 квітня до 09 червня включно у всіх водосховищах і озерах з притоками та затоками.

На період заборони дозволено спортивний і любительський лов до 3 кг риби за світловий день однією поплавковою або однією вудкою з одним гачком і спінінгом з берегової смуги водойм річок у місцях зазначених у Переліку місць, визначених для любительського рибальства у період весняно-літньої заборони.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в ході досудового розслідування було встановлено, що 31 травня 2018 року працівниками ВП в річковому порту Київ ГУ НП у місті Києві спільно з працівниками управління організації діяльності підрозділів поліції на воді та повітряної підтримки НП України на річці Тетерів Київського водосховища, виявлено громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які на металевому човні «ПРОГРЕС-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURY-60» № НОМЕР_1 та металевому човні «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», забороненим знаряддям лову сітками із жилки у кількості 60 штук, здійснили вилов риби різних порід, загальною кількістю 725 штук.

В ході огляду місця події, виявлено та вилучено заборонене знаряддя лову сітки в кількості 60 штук, свіжовиловлену рибу в кількості 725 штук різних порід, пластикові ящики в кількості 40 штук, металеві балії в кількості 3 штуки, металевий човен «ПРОГРЕС-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURY-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115».

Постановою слідчого СВ відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 від 31 травня 2018 року вилучене майно, а саме: металевий човен «ПРОГРЕС-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURY-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», сітку з жилки кустарного виробництва в кількості 60 шт., пластикові ящики в кількості 40 штук, металеві балії у кількості 3 штуки, та свіжовиловлену рибу в кількості 725 штук, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000012 від 31 травня 2018 року.

Також, в рамках вказаного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в ньому майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено відповідність цього майна критеріям ст. 98 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_7 статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги щодо пропуску слідчим строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна.
Так, клопотання про арешт вилученого 31 травня 2018 року майна було направлено до Подільського районного суду міста Києва 01 червня 2018 року. Проте, ухвалою слідчого судді від 04 червня 2018 року вказане клопотання було повернуто для усунення недоліків.
06 червня 2018 року слідчий подав клопотання до Подільського районного суду міста Києва, усунувши зазначені недоліки.
Також, слід зазначити, що чинний кримінально процесуальний закон не забороняє слідчому судді розглядати клопотання про арешт майна без повідомлення його власника або представника, у разі, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
Що стосується посилань апелянта на негативні наслідки такого обмежувального заходу для ОСОБА_7 , то з доданих до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП в річковому порту Київ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме на металевий човен «ПРОГРЕС-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURY-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», сітку з жилки кустарного виробництва в кількості 60 шт., пластикові ящики в кількості 40 штук, металеві балії у кількості 3 штуки, із забороною їх використання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3725/2019 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1