Справа № 346/5388/19
Провадження № 1-кс/346/1875/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянув клопотання слідчого СВ Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Коломийської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному 06.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів,-

ВСТАНОВИВ:
клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий його обґрунтовує тим, що в період часу з 21 год. 05.11.2019 року по 08 год. 06.11.2019 року в АДРЕСА_1 невідома особа, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, шляхом пошкодження вікна проникла у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », звідки таємно викрала 2 пляшки горілки «Гріндей» ємкістю по 0,5 л кожна, 7 пачок сигарет «Бонд», 3 пачки сигарет «Вінстон» та пляшку води «Бонаква», ємкістю 1 л, чим спричинила майнову шкоду ОСОБА_4 .

Відомості за даним фактом 06.11.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001115 та розпочато досудове розслідування за ст. 185 ч. 3 КК України.

В ході проведення огляду в приміщенні Коломийського ВП виявлено та вилучено пару взуття синього кольору із написом «4 REST», яку добровільно видав ОСОБА_5 для проведення слідчих дій.

Враховуючи вищенаведене, постановою про визнання речовим доказом від 07.11.2019 року вказану пару взуття визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому з метою збереження цього доказу виникла необхідність в накладенні на неї арешту.
Слідчий в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Інші учасники не викликались відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, які є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Також, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметами та знаряддями вчинення злочину, крім того, зазначені речі можуть бути використані як доказ причетності до вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведеного 06.11.2019 року огляду ОСОБА_5 добровільно видав для проведення слідчий дій пару взуття синього кольору із написом «4 REST», яка визнана речовим доказом.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що є достатні підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин з метою забезпечення збереження даних речових доказів на вищезгадане вилучене взуття слід накласти арешт.
На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 27, 40, 87, 98, 107, 167, 168, 170-173 КПК України,-
У Х В А Л И В:
клопотання задовольнити.
З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на пару взуття синього кольору із написом «4 REST», видану 06.11.2019 року ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню Коломийським відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
Ухвала може бути оскаржена через Коломийський міськрайонний суд до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до п. 9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1