№ 336/3625/18
провадження № 1кп/336/173/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0002088 від 15.06.2018 року та № 0000637 від 06.03.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з повною загальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

05.10.1999 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково;

09.12.2004 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.1999 року і визначено остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

07.06.2007 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік;

25.12.2008 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст..70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст..71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2007 року та визначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

08.05.2014 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі;

10.08.2017 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2019 р. скасовано звільнення від покарання з випробуванням, засудженого направлено для відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.08.2017 р. за ч.2 ст.185 КК України;

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 29 по вул. Вороніна в м.Запоріжжі, шляхом зловживання довірою під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном «S-Tell» модель «С258» імей НОМЕР_1 в корпусі золотистого кольору, з сім картами операторів «Лайф», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, складає 1090,26 грн., який належить ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 1090,26 грн.

Крім того, 06.03.2019 року приблизно о 13.00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на майданчику першого поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , застосував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область лівої скроні, чим завдав фізичний біль.

Після чого, подавивши волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 заволодів мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 , марки «Nomi» модель NB 5013, в корпусі золотистого кольору імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно з висновком судового експерта № 983 від 21.03.2019 р. складає 1300,00 грн., який знаходився у внутрішній кишені куртки потерпілого, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 шкоду на вказану вище суму. В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів фактично не визнав. Пояснив, що 10.06.2018 р., в денний час, підійшов до ОСОБА_6 , яка разом зі знайомим йому ОСОБА_8 та ще одним раніше не знайомим обвинуваченому чоловіком, знаходилась біля будинку № 29 по вул.Вороніна. ОСОБА_5 попрохав у вказаних осіб мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. Мобільний телефон йому передав ОСОБА_9 , пояснивши, що телефон належить ОСОБА_6 . Обвинувачений спитав у потерпілої дозволу на здійснення дзвінка, на що отримав згоду. Після того, як зателефонував, повернув телефон Смотрицькому В. Умислу на заволодіння телефоном ОСОБА_6 не мав.
За епізодом грабежу пояснив, що з потерпілим ОСОБА_7 був раніше знайомий. Потерпілий взяв у борг у знайомої ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1500 грн. і не повертав. 06.03.2019 р. обвинувачений зустрів ОСОБА_7 в кафе, яке розташоване неподалік від будинку № 23 по вул.Вороніна, там разом вживали спиртні напої. Коли вийшли з кафе, між ними відбулася розмова з приводу повернення грошових коштів. ОСОБА_7 не мав наміру повертати борг та почав в грубій формі спілкуватись з ОСОБА_5 . Обвинувачений обурився та вдарив потерпілого кулаком в щелепу, від чого останній впав на землю. Умислу на вчинення грабежу не мав, а телефон у потерпілого взяв у якості компенсації за борг, який виник у ОСОБА_7 перед знайомою ОСОБА_5 .
Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні описаних вище кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними.

За епізодом шахрайства 10.06.2018 р.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_5 мешкала в одному будинку і знала його лише візуально. 10.06.2018 р. приблизно о 22.00 год. потерпіла, разом зі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 знаходилась біля будинку № 29 по вул.Вороніна. До них підійшов ОСОБА_5 , який звернувся з проханням дати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Потерпіла передала обвинуваченому власний сенсорний мобільний телефон, після чого ОСОБА_5 відійшов за торгівельну палатку. Коли приблизно через 5 хвилин ОСОБА_10 пішла за торгівельну палатку, щоб повернути телефон, обвинуваченого там вже не було.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2018 р. (т.1 а.с.161-163), потерпіла ОСОБА_10 на фото № 3 впізнала ОСОБА_5 , який шахрайським шляхом заволодів її мобільним телефоном.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2439 від 25.06.2018 р. (т.1 а.с.167-171), ринкова вартість мобільного телефону «S-TELL», модель С258 в корпусі золотистого кольору, який був придбаний 27.01.2018 р. та з того часу перебував в експлуатації, з урахуванням зносу, станом на 10.06.2018 р. складає 1090,26 грн.
Квитанція (т.1 а.с.182) свідчить про те, що ОСОБА_6 був придбаний мобільний телефон «S-Tell» вартістю 1249 грн.

За фотознімками ОСОБА_12 на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка, який шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 (т.1 а.с. 175-177).
Свідок ОСОБА_12 в суді надав пояснення про те, що на початку червня 2018 р., надвечір, він знаходився на вулиці біля будинку по вул.Вороніна разом з потерпілою та ОСОБА_8 . До них підійшов ОСОБА_5 , який попрохав дати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_6 передала обвинуваченому власний телефон, з яким ОСОБА_5 відійшов неподалік. Що відбувалось далі, свідкові не відомо, оскільки він пішов додому, а про те, що обвинувачений заволодів телефоном потерпілої, ОСОБА_12 стало відомо від ОСОБА_6 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2018 р. (т.1 а.с.178-180), ОСОБА_13 впізнав на фото № 3 ОСОБА_5 , як чоловіка у якого свідок придбав мобільний телефон.

За епізодом грабежу 06.03.2019 р.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 , останній 06.03.2019 р. звернувся до відділення поліції, вказавши що невідомий чоловік відкрито заволодів його мобільним телефоном «Номі» в корпусі сріблястого кольору у першому під`їзді по вул.Вороніна (т.1 а.с. 90).

Під час огляду місця події 06.03.2019 р. (т.1 а.с.91-94) в 1-му під`їзді будинку № 23 по вул.Вороніна в м.Запоріжжя було вилучено змив та контроль до нього.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.03.2019 р. (т.1 а.с.102-105), потерпілий ОСОБА_7 на фото № 4 впізнав чоловіка ОСОБА_5 , який 06.03.2019 р. в денний час доби, знаходячись в першому під`їзді по АДРЕСА_2 напав на нього з нанесенням ударів в обличчя та відкрито заволодів його мобільним телефоном NoMi, в корпусі золотистого кольору.
З висновку експерта № 221 від 19.03.2019 р. (т.1 а.с.137) судом встановлено, що будь-яких видимих зовні тілесних ушкоджень, а також слідів їх загоєння, які по давності могли б бути віднесені до строку вказаного в обставинах справи на тілі ОСОБА_7 не виявлено.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав пояснення про те, що з ОСОБА_5 перебував у приятельських стосунках. 06.03.2019 р. в обідній час відпочивав в кафе, яке розташоване в будинку АДРЕСА_2 , там зустрів обвинуваченого, якого пригостив алкогольними напоями. Коли зібрався йти додому, ОСОБА_5 пішов разом з ним. Далі вони разом зайшли до під`їзду, де обвинувачений раптово вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя, від удару потерпілий впав, а обвинувачений підійшов до нього та з кишені куртки дістав телефон і покинув місце пригоди. Жодних боргових зобов`язань ані перед ОСОБА_5 , ані перед знайомими обвинуваченого він не має.
23.03.2019 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент, хід якого відображено у протоколі (т.1 а.с.138-143) та на відеозапису (т.1 а.с.144), під час проведення якого потерпілий надав свідчення аналогічні тим, які надав у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.03.2019 р. (т.1 а.с.98-101), свідок ОСОБА_14 на фото № 2 впізнала чоловіка ОСОБА_5 , який 06.03.2019 р. продав їй мобільний телефон NoMi, золотистого кольору за 110 грн.
ОСОБА_14 добровільно видала мобільний телефон NoMi, імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 , співробітникам поліції (т.1 а.с.106), який у справі визнаний речовим доказом (т.1 а.с.115) та переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 (т.1 а.с.116).
Вказаний телефон був оглянутий, про що складено відповідний протокол з фототаблицями до нього (т.1 а.с.107-114).
Відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 983 від 21.03.2019 р. ринкова вартість мобільного телефону марки Nomi I-5012 в корпусі золотого кольору, який був придбаний у 2018 р., з урахуванням зносу станом на 06.03.2019 р. складає 1300 грн.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надала пояснення про те, що весною 2019 р. до неї з пропозицією придбати мобільний телефон звернувся ОСОБА_5 . Свідок погодилась, передала обвинуваченому 100 грн., а ОСОБА_5 дав їй мобільний телефон з корпусі золотистого кольору, сенсорний. Вказаний мобільний телефон в подальшому у неї був вилучений співробітниками поліції.
Так, обвинувачений не оспорював, що 10.06.2018 р. біля будинку № 29 по вул.Вороніна попрохав у потерпілої належний їй мобільний телефон.

Разом з тим, ОСОБА_5 заперечував наявність умислу на заволодіння майном ОСОБА_6 , вказавши, що мобільний телефон повернув останній, передавши його ОСОБА_15 .

Суд ставиться критично до версії подій, яку повідомив суду ОСОБА_5 та розцінює її як бажання уникнути відповідальності за скоєне, приймаючи до уваги наступне.

Так потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні надала пояснення, що приблизно через 5 хвилин після того, як особисто передала мобільний телефон обвинуваченому, пішла у тому напрямку, куди направився ОСОБА_5 і не виявила останнього. Свідок ОСОБА_12 у суді підтвердив, що телефон обвинуваченому передавала саме ОСОБА_6 .

Доводи ОСОБА_5 про його непричетність до відкритого викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 , спростовуються показами як потерпілого, так і свідка ОСОБА_14 , які суд безпосередньо сприймав в судовому засіданні, що узгоджуються з їх показами, наданими під час досудового розслідування, що відображені у відповідних письмових документах.
Виходячи із сукупності всіх обставин вчинених діянь, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена сукупністю досліджених судом доказів. Суд визнає, що зазначені докази в кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів (згідно ст.12 КК України - злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин), конкретні обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не одружений, не працюючий, має постійне місце проживання.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, обставини вчиненого та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, оскільки лише такий вид покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання судом також враховано, що ОСОБА_5 вчинив декілька злочинів в період випробувального терміну, що явно свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, а також висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_5 неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, а його виправлення без ізоляції від суспільства може становити дуже високу небезпеку для суспільства. (т.1 а.с.52-55).

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд вважає, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз в сумі 170 грн. (т.1 а.с.130) та в сумі 150 грн. (т.1 а.с.166).

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 30.12.2019 р. включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Цивільні позови не заявлялись.

Що стосується клопотання обвинуваченого про зарахування йому у строк відбування покарання періоду перебування його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд виходить з наступного.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.
Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Судом встановлено, що ОСОБА_5 злочини були вчинені після 20.06.2017 року, відтак підстав для зарахування йому строку попереднього увязнення у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі немає.
Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.08.2017 року з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2019 р. і визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 березня 2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 320 грн.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Nomi» NB-5013 в корпусі золотистого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити в розпорядженні ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя ОСОБА_1