Провадження № 1-кс/679/359/2019
Справа № 679/1187/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2019 року м. Нетішин
Слідчий суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин скаргу ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо нерозгляду заяви (клопотання) про негайне повернення майна та щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час обшуку,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Нетішинського міського суду в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього кодексу.
Оскільки відмова у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна тягне за собою негайне повернення такого у відповідності до вимог ст. 169 та ч. 3 ст. 173 КПК України, тому, на переконання ОСОБА_4 , законні підстави утримувати належне йому майно у слідчого у рамках зазначеного вище кримінального правопорушення відсутні.
З метою недопущення порушення свого права власності, ОСОБА_4 11 вересня 2019 року звернувся з письмовою вимогою до слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про негайне повернення вилученого майна, на що жодної відповіді не отримав.
Таку бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 вважає протиправною та такою, що порушує його право власності та вимоги КПК щодо статусу вилученого під час обшуку майна.
За вказаних обставин ОСОБА_4 просить визнати бездіяльність слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною та зобов`язати останнього негайно повернути йому означене вище майно.
30 жовтня 2019 року ОСОБА_4 подав до суду доповнення до вище зазначеної скарги, в яких просив також визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 щодо нерозгляду заяви (клопотання) про негайне повернення майна. В обґрунтування вказаної вимоги ОСОБА_4 зазначив, що 11 вересня 2019 року він звернувся з письмовою вимогою до слідчого ОСОБА_3 про негайне повернення, вилученого у нього майна під час обшуку. Проте, жодної інформації про розгляд такого клопотання на час звернення до суду не отримав.
Вважає, що у відповідності до вимог кримінального процесуального закону його клопотання слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Проте слідчий не виконав вказану вимогу закону, вчинивши тим самим бездіяльність.
Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що отриманий ним 25 вересня 2019 року лист з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого слідчого СВ капітана поліції ОСОБА_9 про неможливість повернення майна до завершення експертизи, який був отриманий за результатами розгляду його клопотання, не є тим процесуальним документом, який зобов`язаний прийняти слідчий у відповідності до вимог ст. 110 КПК України. На переконання ОСОБА_4 , таким документом має бути процесуальне рішення постанова. Звернув увагу і на те, що лист датований 13 вересня 2019 року, проте отриманий ним в порушення визначеного законом строку, що, на його переконання, свідчить про написання такого «заднім числом». Зазначені твердження підтвердив повідомленням Укрпошти від 25 вересня 2019 року про відсутність надходжень рекомендованих листів на ім`я ОСОБА_4 в період з 11 вересня 2019 року по 23 вересня 2019 року.
У судовому засіданні ОСОБА_4 подану скаргу з доповненнями підтримав та просив таку задовольнити.
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також підтримав скаргу з доповненнями, з підстав зазначених у ній. Додатково пояснив, що із заявою про негайне повернення майна до слідчого ОСОБА_4 звертався в порядку ст. 220 КПК України, будучи в статусі законного володільця майна. Вказуючи на те, що вилучене у ОСОБА_4 майно є тимчасово вилученим у розумінні ст. 167 КПК України до вирішення питання про арешт майна, а оскільки арешт на таке майно не був накладеним, тому слідчий зобов`язаний був повернути його власнику.
Слідчий СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 у судовому засіданні в задоволенні скарги з доповненнями просив відмовити, вказавши на її безпідставність. Пояснив, що не вважає майно, вилучене у ОСОБА_4 під час обшуку, тимчасово вилученим, так як в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання майна, яке було вилучено. Водночас не має заперечень щодо повернення вилученого під час обшуку майна ОСОБА_4 після проведення експертизи, яка призначена у даному кримінальному провадженні. Вказав, що всі речі, які передані на експертизу, визнані речовими дозами у кримінальному провадженні.
Щодо нерозгляду ним клопотання зазначив, що особисто не бачив такого, так як перебував у щорічній основній відпустці з 02 вересня 2019 року по 01 жовтня 2019 року, про що надав відповідний наказ.
Слідчий суддя, заслухавши ОСОБА_4 , його адвоката та слідчого, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Положеннями ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Про вказані обставини ствердили у судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 . Про вилучення зазначено вище майна під час обшуку 19 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 , вказують також дані протоколу обшуку від 19 березня 2019 року, ухвал слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року про проведення комп`ютерно-технічної експертизи, від 30 серпня 2019 року про проведення комп`ютерно-технічної експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів та від 24 вересня 2019 року про проведення комп`ютерно-технічної експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів.
11 вересня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про негайне повернення зазначеного вище майна.
Вважаючи бездіяльність слідчого щодо неповернення належного йому майна та нерозгляду його заяви протиправною та такою, що порушує його право власності та вимоги Кримінального процесуального кодексу України щодо статусу вилученого під час обшуку майна, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді, як володілець тимчасово вилученого майна зі скаргою на бездіяльність слідчого.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), ст.ст. 303-308 цього Кодексу
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Приписами ч. 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення..
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України).
Частиною сьомою статті 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Виходячи з аналізу наведених норм закону та зважаючи на те, що вилучення належного ОСОБА_4 майна мало місце під час проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року, якою прямо надано дозвіл на виявлення та вилучення персональних комп`ютерів, ноутбуків, мобільних телефонів, планшетів, флеш-накопичувачів, маршрутизаторів, жорстких дисків, а також чорнових записів (записників, блокнотів), слідчий суддя приходить висновку, що речі, які були вилучені під час означеного обшуку не належать до тимчасово вилученого майна у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, а тому поверненню не підлягає.
Водночас слідчий суддя відхиляє доводи заявника щодо відсутності арешту вказаного майна, оскільки обов`язку у слідчого щодо звернення з клопотанням про накладення арешту на вилучені речі та документи, що входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вимоги КПК України не містять.
Щодо вимоги скарги ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо нерозгляду заяви (клопотання) про негайне повернення майна, слідчий суддя прийшла наступного висновку.
Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав ( ч. 1 ст. 220 КПК України).
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як убачається зі змісту листа старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_4 повідомлено про розгляд його звернення від 11 вересня 2019 року та роз`яснено, що вилучене у нього майно направлено для проведення експертизи, а тому немає можливості його повернути до завершення такої. Прямої відмови у поверненні майна даний лист не містить.
На це ж вказав у судовому засіданні і слідчий ОСОБА_3 .
Виходячи з наведеного та зважаючи на відсутність відмови слідчого у задоволенні поданого ОСОБА_4 клопотання щодо неповернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя вважає, що у слідчого не виникло обов`язку щодо прийняття постанови, як процесуального рішення у розумінні ст. 110 КПК України, що спростовує доводи скарги з цього приводу.
При цьому слідчий суддя відхиляє доводи захисника про те, що клопотання ОСОБА_4 про негайне повернення майна від 11 вересня 2019 року було розглянуте з порушенням строків, визначених ст. 220 КПК України, оскільки вихідні реквізити листа старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , який був надісланий та отриманий ОСОБА_4 за результатами його звернення з клопотанням, датований 13 вересня 2019 року, що вказує на відсутність порушень строків розгляду слідчим клопотання, визначених у ст. 220 КПК України, що виключає бездіяльність слідчого.
Окрім того, норма ст. 220 КПК України містить обов`язок слідчого розглянути клопотання у триденний термін та про результати розгляду такого повідомити особу, яка його заявила, проте така не містить строку протягом якого має бути повідомлений заявник.
Що стосується повідомлення ВПЗ м. Нетішин від 25 вересня 2019 року за вих. №43, то таке містить інформацію про надходження на ім`я ОСОБА_4 рекомендованих листів за період з 11 вересня 2019 року по 25 вересня 2019 року. Інформації щодо надходження простої кореспонденції таке повідомлення не містить.
Водночас з даних ксерокопії конверта, адресованого на ім`я ОСОБА_4 , слідчим суддею установлено, що повідомлення старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 13 вересня 2019 року було відправлено ОСОБА_4 простим листом. При цьому встановити коли означений простий лист був відправлений не можливо, оскільки відбитки печаток поштового відділення неналежної якості.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та нерозгляді заяви (клопотання) про негайне повернення майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 167-169, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо нерозгляду заяви (клопотання) про негайне повернення майна та щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час обшуку - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1