Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6216/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000083, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що він не є підозрюваним у даному кримінальному провадженню і арештоване майно є його особистою власністю. Вказує, що клопотання слідчого не містить будь-яких відомостей про те, що арештоване майно було набуте ним кримінально-протиправним шляхом, а також за якими критеріями слідчим було визначено, що дані речі підпадають під поняття речових доказів. Стверджує, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно було подано до суду лише 02.07.2018 року, тобто з пропуском 48 годинного строку після вилучення майна. Посилається на те, що суд розглянув справу без його повідомлення та участі.

Також, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, в якому зазначено, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді був пропущений ним з поважних причин, оскільки розгляд справи було проведено без його повідомлення, про існування оскаржуваної ухвали він дізнався лише 17.05.2019 року, а апеляційну скаргу подав 20.05.2019 року.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000083 від 13 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2017 року близько 22 год. невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майно, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де погрожуючи застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, зокрема погрожуючи предметом, зовні схожим на пістолет, вчинили напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході якого заволоділи належним останнім майном в особливо великому розмірі, а саме грошовими коштами в сумі 20 000 грн., 300 євро, 400 доларів США, 30000 російських рублів, мобільний телефон «ІРhоnе 7» вартістю 19 000 грн.; «ІРhоnе 6 S» вартістю 16 200 грн., «ІРhоnе 5 S» вартістю 15 000 грн.; «ІРhоnе СЕ», вартістю 14 000 грн., золотий ланцюжок вагою 80 гр., вартістю 64 тис. грн.; золотий годинник вартістю 10 000 дол. США., мобільний телефон «ІРhоnе 7» вартістю 30000 грн., а всього на загальну суму 450 000 грн.

Крім того, 05.09.2017 року близько 22:30 години невстановлені особи, перебуваючи поруч з домоволодінням АДРЕСА_3 , підбігли до ОСОБА_12 , який приїхавши до місця проживання вийшов з автомобіля та нанесли чисельні удари руками та ногами в область голови та ніг останнього, після чого заволоділи його транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg» з номерним знаком республіки Литва 1 НОМЕР_1 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на загальну суму 338206,33 грн.

Зокрема, встановлено, що у невстановлений час, ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 готують вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний з проникненням в житло або інше володіння особи на території України.

Крім того, 14.05.2018 року близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , не виявивши за місцем проживання потерпілого ОСОБА_19 , таємно викрали з вказаного будинку чуже майно, а саме: монети з золота та срібла, злитки з золота та інше майно на загальну суму близько 1 000 000 грн., що є особливо великим розміром, і разом з викраденим з місця скоєння злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на вказану суму.

Процесуальне керівництво у вищевказаному провадженні здійснюється прокуратурою Житомирської області.

Постановою прокурора Житомирської області 31.05.2018 року кримінальні провадження №0000108 від 18.04.2018 року, №0000126 від 04.05.2018 року, №0000083 від 13.05.2017 року та №0001380 від 06.09.2017 року об`єднані в одне провадження під єдиним номером №0000083.

У рамках досудового розслідування за ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.06.2018р. працівниками правоохоронних органів 26.06.2018р. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем проживання ОСОБА_7 ) та вилучено наступне майно : грошові банкноти номіналом 10 доларів США у кількості 6 шт. із серійними номерами: МF 166909685С, MК 54115679В, МF 54506223D, МК 54115672В, МF 54506261D, МВ 54613159В; грошову банкноту номіналом 50 доларів США, серійний номер МВ 10839756А; грошову банкноту номіналом 100 доларів США, серійний номер LВ 67080872V, а всього 210 доларів США; грошові банкноти номіналом 50 Євро у кількості 3-х шт., серійні номери РВ , SD , PB у загальній сумі 150 Євро; грошову банкноту номіналом 200 грн., серійний номер ТИ 9040844; банківську картку ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_20 , серійний номер НОМЕР_3 , виданий Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській області 25.08.1997 року; блокнот із записами; папірець із записом; розписку ОСОБА_21 ; мобільний телефон "ІРhоnе", модель А1778 ІМЕІ НОМЕР_4 із сім-карткою, у прозорому силіконовому чохлі; мобільний телефон, "NОМІ", ІМЕІ НОМЕР_5 , із сім-карткою оператору мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», на перехіднику якої мається номер НОМЕР_6 ; радіотелефон "VІААN", модель V11, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 із сім-карткою оператору мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" із номером НОМЕР_9 ; мобільний телефон "LG", модель Х-155, IMEI 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 у силіконовому чохлі коричневого кольору; сім-картку оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл"; перехідники до сім-карток оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" із номерами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; Планшет "ІРad", модель МВ514В/Н, серійний номер НОМЕР_14 , із захисною кришкою; наручний годинник "SННОRS"; наручний годинник "Орбита"; кобуру для пістолета "ОSMAN"; камуфляжні костюми, які складаються з штанів та куртки, у кількості 5 комплектів; рукавиці із тканини у кількості 1 пара; ботинки коричневого кольору із шнуровкою, розмір 44, у кількості 1 пара, які після проведених судових експертиз можуть у подальшому бути речовими доказами у кримінальному провадженні, так як на них можуть міститися інформація про сліди вчиненого злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.

Враховуючи, що існує інформація про те, що може бути причетний до вказаних злочинів та за місцем проживання зберігає речові докази незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, забезпеченню цивільного позову та конфіскації майна, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.
Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання було проведено без його повідомлення, про існування оскаржуваної ухвали він дізнався 17.05.2019 року, копію ухвали отримав 20.05.2019 року, апеляційну скаргу подав 21.05.2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 13 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України (а.п. 4-5).

В рамках проведення досудового розслідування на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 26.06.2018р. працівниками правоохоронних органів проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_22 .

В ході проведення вказаного обшуку у присутності ОСОБА_7 було вилучено майно зазначене в клопотанні слідчого (а.п. 8-18).

В засіданні апеляційного суду прокурором було надано копію постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 від 27.06.2018 року, якою вилучене під час проведення вказаного обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000083.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, з огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаних речей та предметів як доказу у кримінальному провадженні, так як вони визнані речовими доказами, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане в клопотанні майно, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим по кримінальному провадженню, в рамках якого слідчий просить накласти арешт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зазначення апелянтом про те, що в клопотанні слідчого та ухвалі суду не зазначено, які саме сліди містяться на арештованому майні є безпідставним, оскільки майно, на яке накладено арешт, визнане речовим доказом та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України.

Доводи адвоката про те, що клопотання про арешт майна подано слідчим з порушенням строку передбаченого законом безпідставне, оскільки вказане клопотання передано на пошту 27.06.2018р. (а.п.20).

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 також не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) юридичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000083, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: