Справа № 507/1214/19
Провадження № 1-кс/507/454/2019
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в клопотанні зазначає, що 03.09.2019 року до чергової частини Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця с. Троїцьке Любашівського району Одеської області про те, що 31.08.2019 року близько 21:30 години його співмешканка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пішла з зодму та не повернулася і місце її знаходження невідоме.
В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено розчіску жіночу пластикову чорно-зеленого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету ЕХР0127374.
Вказана річ має значення речового доказу по кримінальному провадженню та в подальшому підлягатиме дослідженню, тому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучену річ.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі, за наявними матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити
В розумінні ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначена річ, що була вилучена під час огляду місця події відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні та в подальшому підлягатиме експертному дослідженню, тому з метою забезпечення її збереження, необхідно накласти на неї арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1