Справа № 510/1955/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.19 р. м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на речовину рослинного походження зеленого кольору в висушеному та подрібненому стані та саморобний прилад для куріння марихуани, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 .

Як виходить з наданого суду клопотання, 02.10.2019р. до ЧЧ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від невстановленої особи із відомостями про те, що за місцем мешкання гр. ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , останній зберігає наркотичну речовину (маріхуану), яку намагається знищити.
За вищевказаним повідомленням на місце події виїхала слідчо-оперативна група. Під`їхавши до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_5 дійсно перебуває за місцем мешкання, про наявність за місцем мешкання речовини рослинного походження марихуани він відмовчався.
У зв`язку із цим, на підставі положень ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою невідкладного рятування майна особи (речових доказів), слідчим було прийнято рішення про проникнення до вказаного будинку 02.10.2019р. о 19.40 год. за згодою його мешканця ОСОБА_5 .

02.10.2019р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: речовина рослинного походження зеленого кольору в висушеному та подробленому стані, опечатана в полімерний пакет№1 (файл); саморобний прилад для куріння марихуани, опечатаний в полімерний пакет№2 (файл).

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2019 року за №0000309, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий у судове засідання не явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Як було встановлено судом, 03.10.2019р., в порядку ст. 233 КПК України, після здійснення дій, які свідчать про проведення несанкціонованого обшуку, слідчий за погодженням із прокурором звернувся із клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, яке просив задовольнити. За наслідками розгляду вищевказаного клопотання слідчим суддею Ренійського районного суду 03.10.2019р. було винесено ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про надання дозволу на обшук житла чи іншого домоволодіння особи було відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, у зв`язку із тим, що у задоволенні клопотання про обшук було відмовлено, вилучені: речовина рослинного походження зеленого кольору в висушеному та подробленому стані, опечатана в полімерний пакет№1 (файл); саморобний прилад для куріння марихуани, опечатаний в полімерний пакет№2 (файл), - підлягали знищенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі вищенаведеного, з огляду на те, що обшук домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 було проведено несанкціоновано, а після його проведення, у задоволенні клопотання слідчого про проведення обшуку в порядку ст. 233 КПК України слідчим суддею було відмовлено із знищенням вилученого майна, клопотання про арешт майна: речовини рослинного походження зеленого кольору в висушеному та подрібненому стані, опечатаної в полімерний пакет№1 (файл); саморобного приладу для куріння марихуани, опечатаного в полімерний пакет№2 (файл) - не може бути задоволено, оскільки вимога про арешт майна є безпідставною, вилучений доказ є недопустимим, вилучене майно підлягало знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, 233, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1