Справа № 401/207/18
Провадження № 1-кп/401/38/19
УХВАЛА

22 травня 2019 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані обвинувальні акти по кримінальних провадженнях №0002411 від 18.12.2017 року та №0001277 від 11.07.2017 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , за ознаками злочинів, відповідальність за які передбачено ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають обвинувальні акти у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , за ознаками злочинів, відповідальність за які передбачено ч.ч.2, 3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , на строк не більше 2-х місяців, оскільки обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, закінчується 08 червня 2019 року, а розгляд справи ще триває. Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 має не зняту та непогашену судимість, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком за вироком Світловодського міськрайонного суду від 07.09.2017 року, на шлях виправлення не став та вчинив тяжкий злочин, постійного джерела прибутку не має, характеризується негативно, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення та ухилитися від суду, оскільки обізнаний, що за вчинення інкримінуємого злочину йому буде призначено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити йому міру запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки ризики, які існували на час обрання такої міри запобіжного заходу перестали існувати.

Прокурор та потерпіла заперечували проти клопотання обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинуваченому ставиться у провину вчинення тяжкого та середньої тяжкості злочинів, в період іспитового строку, що свідчить про його суспільну небезпечність та можливість продовжувати протизаконні дії. Ризики, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України не змінилися та не відпали. Навіть, якщо допустити відсутність підстав та спроб переховуватися від суду у обвинуваченого, враховуючи наявність непогашеної судимості за вироком суду від 07.09.2017 року, суд вважає, що існує ризик відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинити обвинуваченим інше кримінальне правопорушення.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинуваченому ставиться у провину скоєння тяжкого та середньої тяжкості злочинів, в період іспитового строку, це свідчить про його суспільну небезпечність.

Таким чином, з метою запобігання вказаних ризиків, переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летелье проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, мається лі суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
Такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів.

В зв`язку з чим, клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись: ст. ст. 2, 7, 22, 26, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обраховувати з 22 травня 2019 року по 20 липня 2019 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

22.05.19