Справа № 738/2109/19
№ провадження 1-кс/738/769/2019
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

09 грудня 2019 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
начальника СВ Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Мена клопотання начальника СВ Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, кримінальне провадження № 0000581, -

ВСТАНО В И В:

07 грудня 2019 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання начальника СВ Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 05.12.2019 до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області по лінії 102 надійшло повідомлення ОСОБА_7 про те, що 05.12.2019 близько 09:30 години в будинку АДРЕСА_1 нею було виявлено труп громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з явними ознаками насильницької смерті.

05.12.2019 відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Окрім цього, 06.12.2019 відповідно до рапорта начальника СВ Менського ВП ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом закінченого замаху на вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначено правову кваліфікацію злочину передбачену ч.2 ст.15, п1.ч.2 ст. 115 КК України.

06.12.2019 матеріали досудового розслідування №0000581 об`єднано з матеріалами досудового розслідування №0000582 в одне провадження та присвоєно №0000581.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.12.2019 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з господарем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заподіяння смерті іншій людині, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті умисно наніс удар ножем в ділянку серця та декілька ударів дерев`яною товкачкою по голові ОСОБА_8 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення грудної клітини з ушкодженням серця, в результаті чого ОСОБА_8 помер на місці.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №131 від 05.12.2019 смерть ОСОБА_8 настала в результаті гострої крововтрати, внаслідок ножового поранення грудної клітини з ушкодженням серця.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 04.12.2019 близько 19 год. 00 хв. знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння смерті двом особам, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс декілька ударів дерев`яною товкачкою в ділянку голови, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, садна голови, рвані рани голови, перелом кісток черепа, крововиливи в ділянку обох очей.

Таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця покинув житло. Смерть ОСОБА_9 не настала з причини, що не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки потерпілий отримав своєчасну медичну допомогу.

06.12.2019 о 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 06.12.2019 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні начальник СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 подане клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив суд його задовольнити.

Прокурор Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні злочинів та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, проаналізувавши свою поведінку, визначився із відношенням до подання, і заявив 09.12.2019, про те, що він не заперечує проти задоволення клопотання, у зв`язку з визнанням ним обставин та деталей скоєного злочину. Крім того, він додав, що з упевненістю стверджує про відсутність на нього будь якого тиску з боку працівників правоохоронних органів.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився з думкою свого підзахисного та не заперечував проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_11 (в присутності психолога соціального педагога ОСОБА_12 ), які підтвердили про те, що в період приблизно з 15.00 год. до 21.00 год. 05.12.2019 вони з підозрюваним особисто не спілкувались, достеменно місце перебування підозрюваного у вказаний період їм було невідомо.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, у рамках яких було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, його захисника, слідчого та прокурора, враховуючи покази свідків, а також наданий слідчим протокол додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_4 , згідно якого останній погодився з пред`явленою йому підозрою та детально розповів про обставини вчиненого злочину, приходить до наступного висновку.

Так, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
В судовому засіданні слідчим та прокурором було доведено:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також вчинення особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачає від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, що підтверджується: витягом з кримінального провадження № 0000581, витягом з кримінального провадження № 0000582 та іншими матеріалами кримінального провадження доданими до клопотання;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, а також наявний ризик незаконного впливу на свідків та очевидців події, оскільки підозрюваний зареєстрований та має фактичне місце проживання в одному населеному пункті, що і потерпілі, а також інші особи, що можуть бути свідками та очевидцями події.

Аналізуючи ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).
Обставини, що обґрунтовують наявність вищезазначених ризиків, та обставини, що перешкоджають органам досудового розслідування уникнути ризиків без взяття під варту підозрюваного ОСОБА_4 є те, що останній не має джерел доходу, не працевлаштований, не має сталих соціальних зв`язків, оскільки не одружений, раніше неодноразово судимий, на даний час перебуває в розшуку в межах іншого кримінального провадження, що перебуває в провадженні суду.

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів запобігання ризикам.

Слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини:

1) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винним, а саме те, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а санкція ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі;

2) вчинення кримінального правопорушення, із застосуванням насильства, по відношенню до двох осіб, один з яких є особою похилого віку, а інший інвалідом з дитинства;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що дані про його неможливість утримуватися в місцях попереднього ув`язнення відсутні;

4) відсутність у підозрюваного постійної роботи та стійких соціальних зв`язків;

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа підозрюється у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що обвинувачений у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (Справа «Пізурян проти Вірменії»).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, підозрюваний не працевлаштований, не має стабільних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий все це свідчить про його негативну репутацію, а також враховуючи його вік, стан здоров`я та існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що є очевидним, оскільки на даному етапі підозрюваний ОСОБА_4 перебуває в розшуку в межах іншого кримінального провадження, впливу на свідків та очевидців події, та ненадання підозрюваним та його захисником будь яких доказів, що б дало можливість застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника СВ Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 січня 2020 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з часу затримання 06 грудня 2019 року 12 год 15 хв.

Визначити 29 січня 2020 року 12 год. 15 хв. датою закінчення строку дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 .

Ухвалу щодо застосування запобіжного заходу направити для виконання Менському ВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1