УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 15.10.2019 року він отримав лист з Генеральної прокуратури України про скерування його заяви про кримінальне правопорушення щодо судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_4 до прокуратури Запорізької області. Проте, відомості за заявою прокуратурою Запорізької області не були внесені до ЄРДР.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд скарги за відсутністю прокурора.
Зважаючи на положення ст. 26 КПК України та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившись осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою від 23.09.2019 року, в якій просив прийняти його заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, вчиненого слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_4 , внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вказана заява Генеральною прокуратурою України листом від 07.10.2019 року скерована до прокуратури Запорізької області для організації розгляду звернення у межах компетенції.
Листом прокуратури Запорізької області від 22.10.2019 року заявнику ОСОБА_3 надано відповідь про те, що підстав для реєстрації його заяв в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не встановлено, тому відомості за заявою не були внесені до ЄРДР.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Чинним КК України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.

Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.

Слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_3 не містила вищезазначених ознак, за яких можливо було б встановити наявність таких діянь, за які законом передбачено кримінальну відповідальність. Зі змісту заяви випливає, що заявник вважає незаконними постановленні слідчим суддею ОСОБА_4 ухвали, з огляду на що просить розпочати досудове розслідування за даним фактом.

В цей же час, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» надано роз`яснення, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, кваліфікаційні комісії, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.
У даному випадку заявник ОСОБА_3 , не погоджуючись із постановленими слідчим суддею рішеннями, подав заяву до Генеральної прокуратури України з мотивів не погодження із вказаними процесуальними рішеннями (незаконність, необґрунтованість, їх невідповідність КПК України). Тому, прокуратурою Запорізької області правомірно не було внесено відповідні відомості до ЄРДР за вищезазначеними заявами, з огляду на що слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .
З наведених підстав, у задоволенні скарги слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 303, 306, 307, 309, 336 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1