ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1697/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004948 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
01.07.2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував за місцем тимчасового підробітку, а саме на автомобільній мийці, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, де в той же час побачив свого наглядно знайомого ОСОБА_5 , який проходив повз мийку. В подальшому ОСОБА_3 з мстою жарту, направив струмінь пінної рідини на ОСОБА_5 , у зв`язку з чим в останніх виник словесний конфлікт. В ході раптово виниклого конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи протиправно, умисно, на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин які виникли в результаті вищезазначеного словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання у вигляді тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та з використанням невстановленого предмету, що має колючо-ріжучі властивості, тримаючи його в руці, наніс один цілеспрямованій удар в область шиї потерпілого, тим самим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді колото-різаного поранення шиї: рани на правій боковій поверхні шиї у верхнє-середній третині, від якої спрямований рановий канал, який проходить спереду-назад та зовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, фасції шиї, зовнішньої яремної вени (наскрізного характеру), який сліпо закінчується в м`яких тканинах шиї. Після чого, з метою уникнення відповідальності з місця злочину зник. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачей підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину передбачененого ч. 1 ст. 121 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України суд вважає за необхідне визнати - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілим та молодий вік. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілим, має молодий вік, та враховуючи кілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Враховуючи відсутність місця реєстрації та місця постійного проживання у обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 20.07.2019 року. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 892 гривні 90 копійок за проведення судово-медичної експертизи № 042-1401-2019 від 15.08.2019 року. Речові докази - змиви речовини бурого кольору - знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: