Ухвала
Іменем України
18 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 640/6840/19
провадження № 51-4641ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 липня

2019 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та скасовано постанову слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області від 10 червня 2019 року про зупинення досудового розслідування

у кримінальному провадженні № 00001440.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 30 серпня 2019 року відмовив

ОСОБА_4 у відкритті провадження за її апеляційною скаргою.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання його перегляду

в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 307 КПК встановлено, що ухвала слідчого судді

за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого

чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги

на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК,

про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги

на повідомлення про підозру.
Крім того, у ст. 309 КПК передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї судових рішень вбачається,

що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 липня

2019 року, якою скасовано постанову слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області від 10 червня 2019 року про зупинення досудового розслідування

у кримінальному провадженні, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає згідно зі статтями 307 та 309 КПК.
Що стосується посилань ОСОБА_4 на правові висновки, які наведені в постановах Касаційного кримінального суду та Великої Палати Верховного Суду, то колегія суддів вважає ці посилання необґрунтованими, оскільки у цих висновках йдеться про постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тоді як скарги на рішення,

дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК розглядає слідчий суддя з урахуванням положень, передбачених ст. 303 КПК.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року

щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено,

що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб

і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами,

що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні неодноразово наголошував,

що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ

до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції»

від 13.02. 2001 року).
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню

в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин апеляційний суд прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 липня

2019 року, оскільки її апеляційне оскарження не передбачено.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави

для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку,

що особі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: