Номер провадження № 1-кс/638/651/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0004474 від 16.11.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживає на території України без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді від 28.12.2018 року відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження, не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, тому що ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, не існує , вважав заможливе змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді .

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання , як особа, яка раніше судима, тобто схильна до скоєння злочинів, продовжити вчиняти нові злочини.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який холостий, утриманців не має, не працевлаштований, відповідно не має офіційних джерел отримання прибутку, проживає в м. Харкові без реєстрації, раніше був засуджений за вчинення корисного злочину , судимість не знято та не погашено в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисний злочин в період перебування на іспитовому строку за попереднім вироком суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно даних матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений обвинувачується у скоєні злочину в період застосування до нього вимог ст.. 75 КК України, стан його здоров"я не перешкоджає перебуванню в місці попереднього ув"язнення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд доходить висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може вчинити дії щодо втечі та ухилення від правосуддя.

Оцінка ризику втечі провадиться з посиланням на ряд факторів, які можуть існування ризику втечі , який оцінено у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який , про що зазначав обвинувачений, тому що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе з підстав, вказаних вище.

Так, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 314, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 21 серпня 2019 року, тобто до 19 жовтня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_1