Дата документу 09.08.2019
Справа № 501/3521/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисників адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000560, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина Російської Федерації, який має неповну середню освіту, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

28 вересня 2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст.353, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки відповідно до ст.75 КК України,

22 червня 2007 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.263 ч.2, 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі (звільнився 25 грудня 2009 року за відбуттям строку покарання),

03 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.355 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 2 роки 6 місяців відповідно до ст.75 КК України (звільнений від призначеного покарання після закінчення іспитового строку на підставі ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 07 квітня 2016 року),

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2018 року, приблизно о 20.00 годин, ОСОБА_8 у дворі будинку АДРЕСА_2 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, розуміючи, що його незаконні дії помічені неповнолітнім ОСОБА_9 , який у той час знаходився у дворі будинку, шляхом вільного доступу відкрито викрав з відчиненого автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , майно потерпілої ОСОБА_5 : електрогітару «Epiphone Junior», вартістю 4800,00 грн., з чохлом, вартістю 650,00 грн., підсилювач «FENDER», вартістю 4000,00 грн., на загальну суму 9450,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення та показав суду, що ввечері 09 червня 2018 року він у дворі будинку АДРЕСА_2 побачив автомобіль «Renault Megane», з якого вирішив забрати чуже майно. Розуміючи, що його дії помічені хлопчиком, який у той час знаходився у дворі цього ж будинку, він відкрито викрав з вищевказаного автомобіля, який був відчинений, електрогітару в чохлі та підсилювач, після чого з місця вчинення злочину втік. Вартість вкраденого майна не оспорює. У вчиненому розкаявся.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 не оспорювала обставини кримінального правопорушення, підтримала обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , та заявила суду, що їй відшкодовано збиток, завданий злочином. Просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім його показань, підтверджується дослідженими судом доказами:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.28-29), відповідно до якого 09 червня 2018 року, приблизно о 20 годині невідома особа шляхом вільного доступу викрала гітарне устаткування з автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 ;
- копією товарного чеку щодо вартості викраденого майна (а.с.32), відповідно до якого вартість: електрогітари «Epiphone Junior», чохла та підсилювача «FENDER» становить: 4800,00 грн., 650,00 грн. та 4000,00 грн., відповідно;

- заявою обвинуваченого про добровільну видачу ним гітари з чохлом та підсилювача «FENDER», які він 09 червня 2018 року викрав з автомобіля «Renault Megane» (а.с.37);
- протоколом огляду предметів - електрогітари «Epiphone Junior», чохла, підсилювача «FENDER» (а.с.38-42), долучених до кримінального провадження у якості речових доказів (а.с.43),

- розпискою потерпілої ОСОБА_5 про прийняття на відповідальне зберігання електрогітари «Epiphone Junior», чохла, підсилювача «FENDER» (а.с.44).
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Судом досліджені інші докази з огляду на відповідність вимогам Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини та основних свобод, практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.
Згідно з практикою Суду, хоча основна мета статті 6 Конвенції стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним встановити обґрунтованість «будь-якого...кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження. Таким чином, вимоги ст. 6 Конвенції можуть також бути застосовними ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою - недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (див. рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, п.52).

Частиною 1 статті 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, «щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Згідно ч.1 ст.86, ч.1, п.3 ч.2 ст.87 КПК України не допустимим є доказ який отриманий в порушення порядку, встановленого цим Кодексом, або отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема яким є порушення права особи на захист.

Стороною обвинувачення в якості доказу надано суду протокол огляду місця події - автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , розташованого у дворі будинку № 8«а», по вул. 1 Травня в м. Чорноморську Одеської області (а.с.30).

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.
Зазначений огляд місця події, в порушення вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, був проведений у відсутності понятих.
Крім того, зазначений протокол огляду місця події в порушення вимог ч.5 ст.104 КПК України не підписаний слідчим.
Суд також звертає увагу, що протоколі вказується, що під час огляду було застосовано цифровий фотоапарат, але в порушення вимог п.1 ч.3 ст.104 КПК України не наведено характеристики цього технічного засобу фіксації та носіїв інформації, які застосовано при проведенні процесуальної дії.
В матеріалах справи також міститься довідка, в якій зазначено, що з огляду на несправність фотоапарату «Олимпус» не вдалося долучити світлини до протоколу огляду, але відсутність належної інформації в протоколі не дає суду можливість переконатися, що технічна фіксація відбувалась взагалі.
За таких обставин суд констатує порушення порядку та процедури проведення огляду місця події, що порушує також право обвинуваченого на захист, та на підставі ч.1 ст.86, ч.1, п.3 ч.2 ст.87 КПК України КПК України, визнає протокол огляду зазначеного автомобіля недопустимим.
Стороною обвинувачення в якості доказу суду також надано протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.33), відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого як особу, яка 09 червня 2018 року, приблизно о 20 годині, заволоділа майном, яке знаходилось у автомобілі його батьків.

Згідно ч.1 ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.

Із зазначеного протоколу вбачається, що свідку спочатку було пред`явлено фотознімки чотирьох осіб, про що свідчить спосіб їх розміщення в протоколі, після чого свідок навів докладний опис особи яку може впізнати, тобто описував користуючись вже оглянутим фотознімком, ще до початку процедури впізнання.

Крім того, в протоколі вказується, що фотознімки, які буде пред`явлено для впізнання, прошиті та скріплені печаткою, але в дійсності цього слідчим не було вчинено.

Суд також звертає увагу, що в порушення вимог ч.7 ст.228 КПК України фотознімок підозрюваного мав різкі відмінності відносно інших фотознімків в частині його віку.

За таких обставин суд констатує порушення порядку та процедури проведення впізнань, що порушує також право обвинуваченого на захист, та на підставі ч.1 ст.86, ч.1, п.3 ч.2 ст.87 КПК України, також визнає зазначений протокол впізнання недопустимим.

Разом з тим, визнання зазначених доказів недопустимим не спростовує винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше судимий (а.с.46-47, 73-80), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.55, 56), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.52, 53), не одружений, страждає на тяжке захворювання (а.с.81).

Крім того, ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51).

Згідно акту обстеження службою у справах дітей Чорноморської міської ради матеріально-побутових умов проживання дитини встановлено, що дитину виховує ОСОБА_8 особисто, мати дитини ОСОБА_11 - від виховання усунулась, проживає окремо (а.с.102).
На теперішній час в Іллічівському міському суді Одеської області розглядається цивільний позов щодо позбавлення ОСОБА_11 батьківських прав на ОСОБА_10 (а.с.103).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі, добровільне відшкодування завданого збитку, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, тяжке захворювання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді служби з питань пробації виправлення обвинуваченого, який становить високу небезпеку для суспільства, неможливе без позбавлення або обмеження волі. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України та проходження пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення» (а.с.87-90).

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд враховує, що висновки суду щодо винуватості обвинуваченого переважно ґрунтуються на його показаннях, які носять виключний характер для прийняття судового рішення. При цьому суд вважає, що визнання обвинуваченим ОСОБА_12 вини є наслідком його бажанням встановити істину у справі та щирого каяття.

Характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особа обвинуваченого, наявність у нього неповнолітньої дитини, дають суду підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ст.75 КК України він підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на нього слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.75, п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази (а.с.93): електрогітару «Epiphone Junior», чохол, підсилювач «FENDER», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с.44) залишити їй за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя