Ухвала
Іменем України
05 грудня 2019 р.

м. Київ
справа № 654/2820/17
провадження № 51- 5998 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 червня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року щодо нього,
установив:
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 червня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2017 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року вказаний вирок залишено без змін.
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 .
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 частини 2, частини 5 цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Згідно з пунктами 4, 5 частини 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, були допущені судом при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак вимоги до суду касаційної інстанції, викладені у прохальній частині касаційної скарги засудженого, містять суперечності, оскільки він просить скасувати вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 червня 2019 року, не призначаючи при цьому нового розгляду в суді, як це передбачено зазначеними вище положеннями закону, одночасно просить перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, обрати міру покарання з урахуванням його особи та пом`якшуючих обставин, оскаржуючи також ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року, не ставить питання про її зміну чи скасування, що суперечить нормам статті 436 КПК України та позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
У порушення положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копій вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 червня 2019 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року, які оскаржуються.
Також засуджений вказує, що додає копію апеляційної скарги, проте касаційна скарга ОСОБА_4 надійшла на адресу Верховного Суду без додатків, про що працівниками управління забезпечення автоматизованого документообігу суду складено відповідний акт.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 червня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року щодо нього залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3