УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 263/16727/18
провадження № 51-5619ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2018 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року,

Суть питання
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області ухвалою від 12 грудня 2018 року звільнив від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК), на підставі ст. 46 КК, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою ОСОБА_6 , а кримінальне провадження щодо неї закрив.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд вищезазначеної ухвали за нововиявленими обставинами.
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області ухвалою від 19 березня 2019 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2018 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.
Вважаючи незаконною вищевказану ухвалу місцевого суду, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Донецький апеляційний суд ухвалою від 12 вересня 2019 року залишив ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2019 року без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись, на його думку, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вищевказані судові рішення, а саме: ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2018 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецькоїобласті від 19 березня 2019 року і ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_4 указує на те, що його незаконно та необґрунтовано не було залучено у ході розгляду справи щодо ОСОБА_5 як потерпілого, що позбавило його можливості скористатися процесуальними правами, а саме подати клопотання, ознайомитися з матеріалами справи та отримати відшкодування шкоди. Також ОСОБА_4 зазначає, що, на його думку, нововиявленою обставиною є те, що слідчий суддя ухвалою від 17 січня 2019 року скасував постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 424 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційному порядку можуть бути оскаржені, зокрема, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Як убачається з наявних копій судових рішень, ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 не була переглянута у апеляційному порядку по суті, а тому вимоги касаційної скарги в частині перегляду вказаної ухвали суду першої інстанції не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, і отже, у відкритті касаційного провадження в цій частині має бути відмовлено на зазначеній підставі.

Разом з тим, згідно зі ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок (п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК); скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути (п. 3 ч. 2 ст. 459 КПК); інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК).
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як убачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами. Також просив скасувати вказану ухвалу місцевого суду і провести новий судовий розгляд, оскільки йому потрібне відшкодування завданих збитків.
Місцевий суд перевірив наведені ОСОБА_4 у заяві доводи, дослідивши матеріали провадження, дав цим доводам належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК, у заяві не зазначено. При цьому місцевий суд навів достатні мотиви на обґрунтування прийнятого рішення про залишення заяви ОСОБА_4 без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу до апеляційного суду, в якій указав доводи щодо незаконності ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2019 року, які за змістом є аналогічні доводам, викладеним скаржником у касаційній скарзі.
Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку цей суд перевірив усі посилання й доводи, викладені ОСОБА_4 у згаданій апеляційній скарзі, дав належну оцінку доводам та обґрунтовано визнав їх безпідставними.При цьому, апеляційний суд зазначив, що рішення слідчого судді про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, не створює нових обставин у розумінні ст. 459 КПК, тобто не містить ознак нововиявлених, оскільки скасування постанови слідчого не свідчить про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000941. Крім того, під час апеляційного розгляду останнім не було надано процесуальних документів, які б підтверджували існування у нього статусу потерпілого.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішень суду першої та апеляційної інстанцій, умотивованість їх висновків ОСОБА_4 у поданій касаційній скарзі не навів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2018 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3