Справа № 274/3672/19
Провадження № 1-кс/0274/1074/19

У Х В А Л А 24.06.2019 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та Бердичівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В с т а н о в и в :
19.06.2019 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з вищезазначеною скаргою.
Відповідно до скарги скаржники просять визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП та Бердичівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей за їх заявою від 11.06.2019 р. про вчинення кримінального правопорушення працівниками ПАТ "ОТП Факторинг Україна" за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зобов"язати посадових осіб Бердичівського ВП та Бердичівської місцевої прокуратури внести відомості за їх заявою від 11.06.2019 р. про вчинення кримінального правопорушення працівниками ПАТ "ОТП Факторинг Україна" за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Скаргу обґрунтовують тим, що 11.06.2019 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було подано заяви до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та до Бердичівської місцевої прокуратури про вчинення кримінального правопорушення в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України працівниками ПАТ "ОТП Факторинг Україна" за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.
Листом Бердичівської місцевої прокуратури від 11.06.2019 року скаржників було повідомлено, що їхня заява про злочин розглядається як звернення громадян.
На підставі викладеного, скаржники просять визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та Бердичівської місцевої прокуратури та зобов`язати внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за їх заявою від 11.06.2019 р.
У призначене на 24.06.2019 року о 14-10 год. судове засідання скаржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з"явилися. На адресу суду скерували клопотання про розгляд справи у їх відсутності, скаргу просять задовольнити в повному обсязі.
Клопотання долучено до матеріалів справи.
Службова особа Бердичівського ВП та прокурор Бердичівської місцевої прокуратури в призначене судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, ознайомившись із скаргою та доданими до неї матеріалами, встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя звертає увагу, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які, дійсно, свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Слідчим суддею, дослідивши матеріали скарги, встановлено, що 11.06.2019 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та до Бердичівської місцевої прокуратури з заявами про вчинення кримінального правопорушення в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України працівниками ПАТ "ОТП Факторинг Україна" за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України (а.с. 4-5, 6-7).
Відповідно до повідомлення за підписом т.в.о. начальника СВ Бердичівського ВП ОСОБА_5 від 24.06.2019 р., яке надійшло на адресу суду, слідчим суддею встановлено наступне.
Окрім того, зі змісту повідомлення встановлено, що заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення працівниками ПАТ "ОТП Факторинг Україна" за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, від 11.06.2019 р. зареєстрована в ЖЄО за № 6515 від 11.06.2019 р.
Таким чином, фактично вимоги скарги на момент її розгляду в суді були задоволені, а повторне внесення відомостей до ЄРДР за одним і тим же фактом, діючим КПК України не передбачено.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу скаржника ОСОБА_3 на наступне.
З долучених до матеріалів скарги документів, встановлено, що між ОСОБА_6 та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в результаті укладення між ними договорів кредиту та поруки, а також в результаті висування вимог Банком щодо несплати ОСОБА_4 заборгованості по укладеним договорам, склалися цивільно-правові відносини.
При цьому, жодних доказів, долучених до скарги, на підтвердження того, що ОСОБА_3 є учасником зазначених вище цивільно-правових відносин, суду не надано.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України суб"єктом оскарження на досудовому провадженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник. Даний перелік є вичерпним.
Таким чином, ОСОБА_3 не є учасником цивільно-правових відносин, які склалися між ОСОБА_4 та Банком. В свою чергу, він також не є належним суб"єктом, який наділений правом в межах ч. 1 ст. 303 КПК України, звернутися до слідчого судді із скаргою на бездіяльність Бердичівського ВП та Бердичівської місцевої прокуратури.
Окрім того, ОСОБА_3 не довів та не обґрунтував належним чином у скарзі, а також не надав суду конкретних відомостей, підтверджуючих доказів на рахунок вчинення працівниками Банку відносно нього злочину, передбаченого ст. 189 КК України, а саме: вимагання.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КК України вимагання - вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.
Заява про злочин не підтверджена необхідними доказами. Адже з досліджених в судовому засіданні матеріалів скарги не встановлено та не доведено, що працівники Банку вчинили злочин відносно ОСОБА_3 , передбачений ч. 1 ст. 189 КК України.
На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи скаржників, викладені в скарзі, про невнесення відомостей в ЄРДР є передчасними, не доведені жодними доказами та спростовані дослідженими письмовими доказами.
Додатково, слідчий суддя зазначає, що сама по собі незгода скаржників з процесуальними діями чи бездіяльністю працівників Банку - не вказує на наявність ознак кримінального правопорушення і не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення ними кримінального правопорушення.
Щодо вимоги скарги визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП та Бердичівської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.
Дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено, що жодних доказів на підтвердження неправомірності бездіяльності посадових осіб Бердичівського ВП та Бердичівської місцевої прокуратури в матеріалах скарги не міститься.
У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
А отже положення ст. 307 КПК України не наділяє правом слідчого суддю за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляти ухвалу про визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП та Бердичівської місцевої прокуратури. Тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги, які заявлені в скарзі на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП та Бердичівської місцевої прокуратури є недоведеними та необґрунтованими, отже у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та Бердичівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1