Єдиний унікальний номер 341/617/17
Номер провадження 1-кп/341/16/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано- Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої-адвоката - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження № 0000067 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою,розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, не військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213, ч.3 ст.186 КК України, суд,-

встановив:
ОСОБА_8 вчинив здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом та відкрите викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства та з проникненням у інше приміщення

Злочин вчинено за таких обставин:.

Обвинувачений, будучи фізичною особою, яка не являється суб`єктом господарської діяльності, не включена до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом та не маючи відповідно права на здійснення операцій металобрухтом, продовжив здійснювати незаконний прийом брухту чорних металів, шляхом придбання його у різних фізичних осіб за готівкові кошти та у подальшому передавав його за винагороду на приймальний пункт спеціалізованого підприємства.

Приблизно о 08 год. 30 хв., 27.02.2017 р. ОСОБА_8 зустрівся в м. Рогатин Івано-Франківської області зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким запропонував за грошову винагороду допомогти йому у збиранні та заготівлі металобрухту. Вищевказані особи погодились на пропозицію ОСОБА_8 , після чого останній домовився з ОСОБА_13 , який має у користування малотоннажний фургон марки "Volkswagen LT4 2.4D", щоб той надав йому послуги перевізника. Під час очікування приїзду ОСОБА_13 обвинувачений разом зі своїми знайомими розпили пляшку горілки, після чого завантажили у кузов даного транспортного засобу належну йому металеву вагу марки НОМЕР_1 та направились у Галицький район.

По дорозі обвинувачений декілька раз, прийняв у місцевого населення за готівкові кошти металобрухт по ціні 3 грн. 50 коп. за 1 кг, який у подальшому планував передати за винагороду на приймальний пункт одного із спеціалізованих підприємств у м. Рогатині Івано-Франківської області. Цього ж дня, тобто 27.02.2017 р., приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 разом з своїми вищевказаними знайомими у пошуках металобрухту заїхали на АДРЕСА_2 та зупинились біля воріт житлового будинку АДРЕСА_3 , у якому проживає пенсіонерка ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 зайшов на подвір`я ОСОБА_6 і під час спілкування з господинею, яка у той час знаходилась на своєму подвір`ї, поцікавився, чи вона має якийсь металобрухт. Отримавши відповідь про те, що у неї є металобрухт, обвинувачений сказав своїм знайомим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 збирати на подвір`ї ОСОБА_6 старі дрібні металеві вироби та вантажити їх в кузові автомобіля-фургона. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , почали збирати на подвір`ї ОСОБА_6 непридатні для прямого використання металеві вироби та їх частини, які втратили експлуатаційну цінність, і за мовчазної згоди ОСОБА_6 переміщували їх до автомобіля-фургона ОСОБА_13 та вантажили у кузов. Завантаживши у кузов автомобіля весь знайдений на подвір`ї ОСОБА_6 металобрухт, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишились на дорозі біля вказаного транспортного засобу, а ОСОБА_8 , який знаходився у приміщенні дерев`яного сараю ОСОБА_6 , підійшов до вхідних дверей вказаного сараю, які на той час були зачинені на навісний замок, і з метою зриву даного замка, із застосуванням фізичної сили потягнув ручку дверей на себе. У результаті цього, з дверного полотна вирвалась металева скоба, на якій висів навісний замок. Після чого ОСОБА_8 , відчинивши вхідні двері сараю та отримавши доступ до його приміщення, зайшов усередину, де побачив металеві труби та металеву колісницю, які вирішив відкрито викрасти.

Обвинувачений спочатку викинув на подвір`я три металеві труби діаметром 60 мм та довжиною 3,5 м кожна, вартістю 64 грн. 75 коп. за 1 погонний метр, після чого взяв у руки бувшу у використанні металеву колісницю вартістю 1100 грн., вийшов з нею з приміщення сараю та направився до автомобіля-фургона. Однак, побачивши це, потерпіла, яка весь час перебувала на своєму подвір`ї, перегородила ОСОБА_8 дорогу та почала кричати, щоб не забирав її колісницю. У свою чергу обвинувачений, ігноруючи прохання ОСОБА_6 поклав на землю колісницю, після чого схопив останню за одяг у ділянці грудей та із застосуванням фізичної сили відштовхнув її у сторону. Від поштовху потерпіла упала на землю, а коли піднялась, спробувала перешкодити ОСОБА_8 заволодіти її колісницею. Проте, у відповідь на це обвинувачений знову схопив потерпілу обома руками за одяг у ділянці плечей та, притиснувши її до стіни господарської будівлі, пригрозив фізичною розправою, потім взяв у руки металеву колісницю, відніс її до автомобіля ОСОБА_13 та поклав у кузов транспортного засобу.

Після цього обвинувачений наказав ОСОБА_14 і ОСОБА_12 допомогти йому перенести до автомобіля три металеві труби, які перед цим викинув з приміщення сараю. Дані особи, пішли з ОСОБА_8 на подвір`я ОСОБА_6 , де взяли кожний з них по одній металевій трубі, які останній перед цим викинув з приміщення сараю, та понесли їх до автомобіля-фургона ОСОБА_13 . В цей час до подвір`я потерпілої підійшов її сусід ОСОБА_15 , якого покликала, почувши крики на подвір`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , і побачивши трьох незнайомих осіб, які несли до автомобіля металеві труби, поцікавився хто вони такі і що роблять на подвір`ї його сусідки. У відповідь на це ОСОБА_8 виразився до ОСОБА_15 образливою нецензурною лайкою та пригрозив йому фізичною розправою. Проте, боячись за своє життя та реально сприймаючи погрози обвинуваченого, ОСОБА_15 пішов до своєї сусідки ОСОБА_17 , яка у той час також, почувши шум на подвір`ї ОСОБА_6 , вийшла на дорогу, щоб подивитись що трапилось, та попросив її зателефонувати у поліцію.

Почувши це, обвинувачений запропонував потерпілій грошові кошти у сумі 30 грн. за взятий у неї металобрухт, а коли господиня відмовилась від запропонованих їй грошей, боячись бути затриманим місцевими жителями, сів разом із своїми знайомими у автомобіль-фургон ОСОБА_13 і, разом з ними та відкрито викраденим майном поїхав з місця вчинення злочину і, у подальшому здав весь металобрухт у ТзОВ "Галичпромгруп", що знаходиться по вул. Д. Галицького, 6, в м. Рогатин Івано-Франківської області.

У результаті цього своїми діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1777 грн. 25 коп.

Допитаний ОСОБА_8 в судовому засіданні вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю та суду показав, що дійсно він разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 збирали металобрухт в с. Маріямпіль Галицького району ї зайшли на подвір`я потерпілої. Під час спілкування з нею поцікавився, чи вона має якийсь металобрухт, на що остання відповіла, що у її господарстві дійсно знаходиться металобрухт, який вона може продати. Коли він разом із своїми знайомими почав забирати металобрухт, а саме, дишель, колісницю, відра то сусід потерпілої зробив крик, що вони крадуть ці речі. Не заперечує того факту що відкривав замок,вчиняв фізичне насильство,тобто відштовхнув потерпілу в сторону і вона впала. Всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначив,що він і раніше купував у потерпілої ОСОБА_6 металолом. Дозволу на здійснення прийому брухту немає. Шкодує про свій необдуманий вчинок. Просить суд врахувати його щире каяття, стан його здоров`я та те що на утриманні у нього є малолітня дитина та призначити йому покарання у виді штрафу.

Окрім визнання вини обвинуваченим його вина підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка суду підтвердила, що дійсно в 2017 р. обвинувачений разом зі своїми знайомими під`їхали сірим грузовим автомобілем та зупинились біля її хати. Після цього на її подвір`я зайшов ОСОБА_8 та інші троє осіб, які почали забирати з подвір`я різні речі металобрухту без її дозволу. Тоді, обвинувачений підійшов до вхідних дверей сараю, які були зачинені на замок та силою потягнув ручку дверей на себе. Вирвавши металеву скобу, відчинив двері сараю та почав звідти виносити металеві труби, а також металеву колісницю. Пізніше дві металеві труби та колісницю повернули, ніяких коштів їй за це не давали. Також, ОСОБА_8 коли вона здійняла була крик, схопив її за одяг у ділянці грудей та із застосуванням фізичної сили відштовхнув її у сторону і, від цього поштовху вона впала на землю. На даний час претензій до обвинуваченого немає, завдану шкоду обвинувачений їй відшкодував, на суворій мірі покарання не наполягає.
- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що десь в місяці лютого 2017 р. до нього прибігла сусідка ОСОБА_16 і, повідомила про те, що на подвір`ї ОСОБА_6 знаходяться незнайомі особи, крадуть в останньої металобрухт та знущаються над нею. Підійшовши до господарства ОСОБА_6 побачив, що обвинувачений стояв біля автомобіля, а інші особи несли до автомобіля металеві труби, а також в автомобілі побачив колісницю. Він запитав хто вони такі і, що роблять на подвір`ї у потерпілої, на що ОСОБА_8 облаяв його нецензурною лайкою. Після цього він пішов до сусідки ОСОБА_18 та попросив її викликати працівників поліції. Зі слів потерпілої йому стало відомо, що над нею знущались, били її та застосовували фізичну силу. На подвір`ї в ОСОБА_6 він побачив розбитий замок на дверях сараю, однак не бачив, чи платив ОСОБА_8 потерпілій якісь кошти за металобрухт, який вони у неї взяли з подвір`я.
- з показань свідка ОСОБА_17 видно,що взимку 2017 р. приблизно о 11-12 год. до будинку потерпілої під`їхав автомобіль фургон. На подвір`ї потерпілої була метушня, остання кричала та плакала. В цей час до її будинку прийшов ОСОБА_15 та просив викликати працівників поліції, оскільки крадуть металеві речі з подвір`я сусідки ОСОБА_6 . Зі слів потерпілої їй стало відомо, що ці незнайомі особи, які під`їхали автомобілем в останньої в приміщенні сараю розбили навісний замок та звідти викрали металеві труби, колісницю. Також потерпіла вказувала на те, що згоди на утримання цих речей незнайомим їй особам не давала, а також, що ніяких коштів вони їй не заплатили.
- показаннями свідка ОСОБА_11 який ствердив, що у нього з обвинуваченим дружні відносини, оскільки вони разом працювали на роботі. Взимку 2017 р. він, ОСОБА_12 , обвинувачений та ОСОБА_13 поїхали в с. Маріямпіль Галицького району для купівлі металобрухту. Зупинились біля будинку потерпілої, оскільки вони вже декілька разів перед цим інцидентом у неї були. Потерпіла надала їм дозвіл на взяття з подвір`я металобрухту. В приміщення сараю вони не заходили та навісний замок не зривали, оскільки колісниця та інші металеві речі знаходились за хатою. Однак, в цей час до подвір`я підійшов незнайомий мужчина та почав кричати, що вони викрадають в потерпілої металобрухт. Потерпіла не хотіла брати від них грошових коштів і, вони запхали гроші у хвіртку та поїхали . Будь-якої фізичної сили до потерпілої ніхто не застосовував.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який зазначив, що обвинувачений замовив його автомобіль для поїздки з метою покупки металобрухту по селах в Галицькому районі. Разом з ним в автомобілі їхав обвинувачений, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 В с. Маріямпіль Галицького району вони зупинились біля будинку потерпілої. Він знаходився всередині автомобіля. Бачив, що на подвір`ї в потерпілої було багато різного металобрухту і, остання показувала ОСОБА_8 який з них можна брати. Однак, через деякий час він почув, як кричав сусід потерпілої, що нібито хлопці викрали металеві труби та колісницю. Вони не розуміли в чому причина крику та скандалу, оскільки потерпіла надала їм дозвіл на отримання цього металобрухту. Він бачив, що ОСОБА_8 надавав якісь кошти потерпілій за цей метал, однак йому не відомо скільки він їй за це заплатив.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні злочину також доводиться письмовими доказами, зокрема:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.03.2017 р. де було прийнято заяву від ОСОБА_6 про викрадення металобрухту з її господарства в с. Маріямпіль Галицького району (а.с.142, т.1);
-протоколом огляду місця події від 08.03.2017 р. та фототаблицями до нього де місцем огляду було подвір`я ОСОБА_6 та пошкодження вхідних дверей господарської будівлі і запираючого механізму у виді навісного замка, навішеного вбиті у дверне полотно металічні скоби,одна з яких вирвана (а.с.144-146 т.1);
Довідками експерта-оцінювача ТзОВ « Спецоцінка ВНТ» про вартіть бувших у вжитку колісниці для обробітку землі та металевих труб ( а.с. 157);
-протокол огляду місця події транспортного засобу « Volrswagen L Т4 2.40 від 21.03.2017р.,реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та фототаблицею до нього, у яких зафіксовано загальний вигляд вказаного транспортного засобу та наявність всередині його кузова,напільної ваги. (а.с.147-150,);
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої та свідків у справі.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 .
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненому злочині доведена повністю. Його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 213, ч.3 ст.186 КК України оскільки він вчинив здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства та з проникненням у інше приміщення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом встановлено, що злочин вчинено щодо особи похилого віку, а також, злочин вчинено особою, що перебувала в стані алкогольнього сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений у вчиненому щиросердечно розкаявся, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілій завданих збитків. і яка просить його суворо не карати, ставлення до вчиненого ним злочину.

Дослідженням обставин, що характеризують особу винного судом встановлено, що обвинувачений проживає в м. Рогатин з батьками, має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, однак перебуває на деспансерному обліку у КЗ « Рогатинська центральна района лікарня» з приводу "Цукрового діабету", першого типу середньої важкості, стадія субкомпенсації та отримує інсулін в дозі 72 од на добу.

Враховуючи позицію потерпілої, яка просить не призначати ОСОБА_8 суворого покарання, наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, його ставлення до вчиненого злочину, його стан здоров`я та дані про особу обвинуваченого, суд визнає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання. Тому суд прийшов до висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_8 за ст. 186 ч.3 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 статті 186 КК України - обмеження волі яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
На думку суду, саме таке основне покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 був обраний у виді домашнього арешту на строк до 18.06.2017 р. Ухвалою суду 16.06.2017 р. продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_8 на строк до 14.08.2017 р.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Судових витрат немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - два роки обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 213 КК України - один рік обмеження волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 ( два) роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази: автомобіль-фургон марки "Фольксваген LТ4", синій колір, 1988 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та напільна вага марки "ВТ 4014-Ш Нмпв 10 кg №6746 1992 г" у металевому корпусі світло коричневого кольору, які належать ОСОБА_13 , вважати йому повернутими.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя:ОСОБА_1