Справа № 991/2429/19
Провадження1-кс/991/3017/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
05.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Заявники стверджують, що 15.10.2019 ними до Національного антикорупційного бюро України була подана заява про вчинене кримінальне правопорушення.
У заяві викладені обставини за фактом зловживання прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 своїм службовим становищем. Такі дії за твердженням заявників підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Проте всупереч положенням ст. 214 КПК України, Національне антикорупційне бюро України не внесло до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за їх заявою.
Листом за вих. № 11-22/35891 від 18.10.2019 Національне антикорупційне бюро України повідомило їх про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, посилаючись на факт відсутності конкретних фактів та обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності НАБУ.
Враховуючи викладене заявники просять зобов`язати Національне антикорупційне бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України за фактами, визначеними в їх спільній заяві від 15.10.2019 (Вх. №Ко-13675 від 15.10.2019).
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
З огляду на зміст ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.
Частиною 1 ст. 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України (злочини, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
Так дійсно злочин, передбачений ст. 364 КК України, згідно з приміткою до ст. 45 КК України відноситься до корупційних злочинів.
Разом з цим скарга не відповідає жодній із умов, визначеній у пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Зокрема, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України кримінальне провадження відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду у разі вчинення злочину прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру».
До числа цих осіб відносяться: Генеральний прокурор; перший заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора; керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); прокурор Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); керівник обласної прокуратури; перший заступник керівника обласної прокуратури; заступник керівника обласної прокуратури; керівник підрозділу обласної прокуратури.
Отже особа щодо якої заявники просять внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не відповідає вимогам до суб`єкта злочину, визначеного у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Пункт 2 ч. 5 ст. 216 КПК України містить наступний критерій, за яким визначається підсудність справ Вищому антикорупційному суду: розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину, за умови що злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
Проте ні у заяві про кримінальне правопорушення, ні у скарзі про розмір завданої шкоди не зазначено.
Умова, що міститься у п. 3 ч. 1 ст. 216 КПК України, відноситься до злочинів, передбачених статтями 369 та ч. 1 ст. 369-2 КК України, а тому скарга не відповідає і цій умові.
Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді.
За наведених вище підстав, скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення належить повернути.
Керуючись ст. ст. 33-1, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 15.10.2019 повернути заявникам.

Копію ухвали невідкладно надіслати особам, які подали скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1