У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу законного представника засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6

на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2018 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

законний представник ОСОБА_8

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Заяву законного представника засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення в кримінальній справі за нововиявленими обставинами - залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Законний представник засудженого ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції на розгляд за нововиявленими обставинами.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що за її заявою судом прийнято неправильне та незаконне рішення. Посилається на те, суд першої інстанції не допитав усіх свідків, що вказані у додатках до заяви ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ), не дослідив зазначені у заяві докази.

Зазначає про те, що угоду з адвокатом під час досудового слідства стосовно ОСОБА_5 вона не укладала.

Наводить зміст пояснень свідка ОСОБА_15 , якими, на її думку, спростовується винуватість засудженого.

На думку апелянта, суд першої інстанції в ухвалі неправильно зазначив, що вона та її захисник послалися на тиск з боку працівників міліції на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року відносно ОСОБА_5 - без змін. У касаційному порядку судові рішення не оскаржувалися.

У жовтні 2017 року законний представник засудженого - ОСОБА_6 , звернулася до суду із заявою про перегляд вироку Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року за нововиявленими обставинами. Посилалася на те, що ОСОБА_5 обмовив себе, потерпіла ОСОБА_17 надала суду неправдиві показання, свідок ОСОБА_15 не була допитана в ході досудового розслідування та під час судового розгляду. Зазначила, що наприкінці 2016 року від свідка ОСОБА_15 їй стали відомі нові факти. Крім того, під час досудового розслідування захист засудженого здійснював захисник, з яким вона як матір неповнолітнього будь-якої угоди не укладала. За такого, вважає, що існують підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, у судовому засіданні в обгрунтування заяви ОСОБА_6 та захисник посилалися також на те, що на засудженого ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_18 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 здійснювався тиск з боку працівників міліції. Зазначила, що засудженому ОСОБА_5 не було належним чином забезпечено захист його інтересів на стадії досудового розгляду, а під час розгляду кримінальної справи судом не бралися до уваги показання ОСОБА_5 . Також судом не бралися до уваги розбіжності в показаннях свідків, висновки експертиз, які, на думку законного представника, жодним чином не доводять участі засудженого у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції зазначив, що законний представник засудженого нововиявлених обставин у заяві не вказала і не довела існування виключних обставин.

Суд першої інстанції зазначив, що доводи законного представника та захисника зводяться до переоцінки доказів у кримінальній справі, які досліджувалися судом як першої, так і апеляційної інстанції. Відповідно до матеріалів кримінальної справи вирок відносно ОСОБА_5 оскаржено в апеляційному порядку та колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області надавалась відповідна оцінка доводам обвинуваченого, його захисників, потерпілої, свідків та іншим матеріалам. За висновками суду першої інстанції, незгода з доказами в кримінальній справі не може бути підставою перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції критично поставився до пояснень свідка ОСОБА_19 , оскільки вони не мають ніякої доказової бази по справі, так як даний свідок не була очевидцем жодних подій. Крім того, суд першої інстанції врахував, що заява законного представника засудженого містить доводи стосовно незгоди з доказами, на яких ґрунтується вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року, і не містить обставин, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_5 до апеляційного суду не з`явився, перебуває у розшуку. За повідомленням законного представника, їй невідомо місцезнаходження ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення законного представника та захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви законного представника засудженого ОСОБА_6 є правильним, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Однак, у поданій заяві не зазначено обставин, які в розумінні вищезазначених вимог закону є нововиявленими.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги законний представник ОСОБА_6 посилається на необхідність допиту свідків ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 )., на необхідність дослідження судом зазначених у заяві доказів (відповідь з МВС та прокуратури, письмові пояснення свідків і їх заяви, експертизи, відеоінтерв`ю потерпілої). Також посилається на те, що угоду з адвокатом під час досудового слідства стосовно ОСОБА_5 вона не укладала.

Однак, такі доводи у розумінні ст. 459 КПК України не є нововиявленими обставинами і фактично зводяться до переоцінки доказів, які досліджувалися судом першої інстанції під час розгляду кримінальної справи у відношенні ОСОБА_5 , та яким вже надавалася оцінка. Тому і відсутні підстави для дослідження судом першої інстанції цих доказів при розгляді заяви ОСОБА_6 .

Крім того, у ході розгляду заяви законного представника ОСОБА_6 була допитана в якості свідка ОСОБА_19 , однак вона не надала суду пояснень, які б вказували на невинуватість ОСОБА_5 .

При розгляді заяви законного представника засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами судом першої інстанції враховано, що вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року переглядався судом апеляційної інстанції, у тому числі з приводу його законності, оцінки доказів та правильності встановлення обставин кримінального провадження.

Таким чином, доводи апелянта є безпідставними, оскільки обставини, на які посилається як на нововиявлені апелянт, не є нововиявленими в розумінні вимог ст. 459 КПК України.

Приймаючи рішення, апеляційний суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (п.52), в якому зазначено, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Суд вважає, що апелянтом не наведено обставин, які нововиявленими, та, як вбачається зі змісту його заяви та наданих під час апеляційного розгляду пояснень, він має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що є неприпустимим.

Відповідно до положень ст. 467 КПК України, якщо при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами буде встановлено, що нововиявлені обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, суд має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення.

З огляду на наведене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу законного представника засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2018 року за заявою законного представника засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3