ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бар Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

3 вересня 2009 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень;

29 липня 2011 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до шести років позбавлення волі;

11 жовтня 2012 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі. 22 травня 2014 року ухвалою Літинського районного суду Вінницької області звільнений на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію в 2014 році";

13 вересня 2016 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стоком один рік;

27 квітня 2018 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стоком один рік;

13 грудня 2018 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 29 листопада 2018 року біля 14 год. 50 хв., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, вчинив з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, шляхом вільного доступу, перемістив металеве ковадло з подвір`я до паркану вказаного домоволодіння, тобто вчинив дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений на місці вчинення кримінального правопорушення власником домоволодіння ОСОБА_5 . Вартість металевого ковадла, як брухту чорних металів, вагою 59,5 кг станом на 29 листопада 2018 року відповідно до висновку Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України № 6583/18-21 від 6 грудня 2018 року, становить 361 гривню 17 копійок.
Крім того, 1 січня 2019 року біля 16 год. 00 хв., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , власником, якого є потерпілий ОСОБА_6 повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, відірвав деревоволокнисту плиту, якою було закрите вікно сараю та проник всередину приміщення, звідки вчинив крадіжку належного останньому майна, а саме, чотирьох скляних бутлів, об`ємом по 10 л кожен, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди 716 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив про обставини їх вчинення, як вказано в обвинувальному акті, щиро каявся, просив суд суворо не карати.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що в обідню пору 29 листопада 2018 року він перебував у будинку за місцем свого проживання, що розташований по АДРЕСА_2 , почув сторонній звук зі сторони подвір', виглянув у вікно та побачив біля воріт обвинуваченого ОСОБА_4 , який переміщав металеве ковадло до воріт, після чого він вийшов на вулицю та побачив, як обвинувачений ОСОБА_4 перелазив через ворота та почав тікати. З цивільним позовом в кримінальному провадженні звертатися не буде, просить карати обвинуваченого на розсуд суду.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в січні місяці 2019 року він прийшов на територію земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_3 , де він на даний час не проживає та помітив, що вікно господарського приміщення розбито, після чого він забив його ДВП. Через деякий час, того ж дня, він помітив, що ДВП, яким було забите вікно, відірване, тоді він зайшов у приміщення сараю та виявив, що зникли скляні бутлі, після чого викликав працівників поліції. З цивільним позовом в кримінальному провадженні звертатися не буде, просить карати обвинуваченого на розсуд суду.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому суд у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визначився обмежитись допитом потерпілих, обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.
При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім показань обвинуваченого, суд бере до уваги наступні докази:
- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 листопада 2018 року, де зазначено, що ОСОБА_5 повідомив, що 29 листопада 2018 року біля 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 зайшов на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки намагався вчинити крадіжку металевого ковадла, що належить ОСОБА_5 (а.к.п. 178);
- постанову про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 30 листопада 2018 року, відповідно до якої вилучене одне рогове металеве ковадло, визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.к.п. 182);
- розписку потерпілого ОСОБА_5 від 29 листопада 2018 року про отримання на відповідальне зберігання одного рогового металевого ковадла (а.к.п. 183);

- висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України № 6583/18-21 від 6 грудня 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість ковадла, як брухту чорних металів, вагою 59,5 кг, станом на 29 листопада 2018 року становить 361 гривню 17 копійок (а.к.п. 184-187);

- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 2 січня 2019 року, де зазначено, що ОСОБА_6 повідомив, що 2 січня 2019 року, в період часу з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., невідомі особи шляхом пошкодження вікна господарського приміщення, що розташоване по АДРЕСА_3 , вчинили крадіжку скляних бутлів (а.к.п. 190-191);
- протокол огляду місця події та фототаблиці до нього від 2 січня 2019 року, де об`єктом огляду є земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_4 (а.к.п. 205-208);
- постанову про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 2 січня 2019 року, відповідно до якої три скляні бутлі, об`ємом 10 л, мішок із вмістом скляних банок, об`ємом 0,5 л - кількістю 20 штук, об`ємом 1 л - 5 штук, об`ємом 0,75 л - 3 штуки, визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.к.п. 209);
- висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України № 114-115/19-21 від 4 січня 2019 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні скляного бутля, об`ємом 10 л, станом на 2 січня 2019 року становить 179 гривень при умові цілісного стану (без сколів та тріщин) (а.к.п. 211-213).

Вказані вище докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.
Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та ч. 3 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яке класифікується як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, та кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке класифікується як тяжке кримінальне правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ, має не зняту та не погашену судимість (а.к.п. 217-218), згідно даних довідки-характеристики Барської міської ради Вінницької області від 18 січня 2019 року № 48 ОСОБА_4 характеризується посередньо (а.к.п. 241), те, що останній на обліку лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F: 11.20, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради (а.к.п. 239), відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" № 390 від 20 грудня 2018 року ОСОБА_4 не страждав раніше та не страждає в теперішній час на хронічне психічне захворювання. Про це свідчать дані анамнезу про його своєчасний психічний та фізичний розвиток, достатню соціальну адаптованість протягом життя (здобуття середньої та професійної освіти, трудова діяльність), відсутність звернень до лікаря-психіатра за медичною допомогою, а також виявлені при теперішньому психолого-психіатричному обстеженні збереженість і адекватність його емоцій, логічність і послідовність мислення, відсутність психотичної симптоматики, порушень пам`яті і інтелекту, критичних та адаптаційних здібностей. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 перебував поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності, в тому числі і тимчасовим. На це вказують збереженість його орієнтації в місці, ситуації, оточуючих особах, виконування ним послідовних, цілеспрямованих дій, що не відображали ознак маячення, галюцинацій, порушення свідомості. Тому ОСОБА_4 не позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними як стосовно інкримінованого йому діяння, так і в теперішній час. Під дію частин 2, 3 ст. 19, ст. 20 КК України не підпадає. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" № 8 від 17 січня 2019 року ОСОБА_4 не страждає на психічні розлади. Про це свідчать дані анамнезу про його своєчасний психічний та фізичний розвиток, достатню соціальну адаптованість протягом життя (здобуття середньої та професійної освіти, трудова діяльність), відсутність звернень до лікаря-психіатра за медичною допомогою, а також виявлені при теперішньому психолого-психіатричному обстеженні збереженість і адекватність його емоцій, логічність і послідовність мислення, відсутність психотичної симптоматики, порушень пам`яті і інтелекту, критичних та адаптаційних здібностей. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 перебував поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності, в тому числі і тимчасовим. На це вказують збереженість його орієнтації в місці, ситуації, оточуючих особах, виконування ним послідовних, цілеспрямованих дій, що не відображали ознак маячення, галюцинацій, порушення свідомості. Тому ОСОБА_4 не позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними як стосовно інкримінованого йому діяння, так і в теперішній час. Під дію частин 2, 3 ст. 19, ст. 20 КК України не підпадає.

Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 9 квітня 2019 року, яка складена Барським районним сектором з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, та високому рівні небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.к.п. 107-108).
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд відносить рецидив кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частин статті, за якими йому пред`явлено обвинувачення, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог, передбачених частинами 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 3 січня 2019 року накладено арешт на майно, а саме: на три скляних бутлі, об`ємом 10 л, скляні банки, об`ємом 0,5 л, кількістю 20 штук, об`ємом 1 л, 5 штук, об`ємом 0,75 л, 3 штуки (а.к.п. 210).
З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження щодо арешту вказаного вище майна, відпала, тому, арешт слід скасувати.
Питання про речові докази вирішити згідно з ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових товарознавчих експертиз, проведених Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, які становлять загальну суму у розмірі 572 гривні (а.к.п. 187, 214).
На підставі статей 65-67 КК України, керуючись частинами 1, 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 174, ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, частинами 1, 2 ст. 371, ст. 374, частинами 1, 3, 6, 7 ст. 376, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, частинами 3, 4 ст. 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

На підставі частин 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, частково відбуте ним покарання за попереднім вироком з 30 липня 2019 року по день ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз на загальну суму у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 3 січня 2019 року на три скляних бутлі об`ємом - 10 л, скляні банки об`ємом 0,5 л - кількістю 20 штук, об`ємом 1 л - 5 штук, об`ємом 0,75 л - 3 штуки.
Речові докази: одно рогове металеве ковадло, повернути ОСОБА_5 ; три скляні бутлі на 10 л рідини, повернути ОСОБА_6 ; мішок із вмістом скляних банок, об`ємом 0,5 л - кількістю 20 штук, об`ємом 1 л - 5 штук, об`ємом 0,75 л - 3 штуки, повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання нею копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя