233 № 233/4827/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 22 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 22 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував про продовження строку обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою оскільки на теперішній час ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , просили застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт.
Обговоривши з учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком по 07 червня 2019 року включно.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України перебуває на стадії судового розгляду, судом не виконані всі необхідні процесуальні дії, зокрема, по кримінальному провадженню призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Таким чином, враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу до 07 червня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_8 , не даючи оцінки дослідженим доказам та приймаючи до уваги те, що ризики, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, а саме те, що ОСОБА_8 може спробувати переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто підпадає під перелік випадків визначених ч. 5 ст. 176 КПК України та до нього не може бути застосовано іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, приходить до висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 199, 331, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України на 60 днів терміном по 02 серпня 2019 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_8 , тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».

Направити копію цієї ухвали обвинуваченому, захиснику та прокурору негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Судді