ун. № 759/7366/19
пр. № 1-кп/759/818/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002178 від 22.03.2019р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-16.02.2010 р. Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-26.04.2012 р. Святошинським районним судом у м. Києві за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121; ч.1 ст.122 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
21.03.2019р. приблизно о 17.50 год. ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 знаходився поблизу дитячого садка, що за адресою: м. Київ, вул. Василя Кучера, 4-А, де побачив свою колишню цивільну дружину ОСОБА_11 , яка йшла разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Побачивши ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_12 обурився поведінкою ОСОБА_11 та відчуваючи почуття ревнощів, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пішов до свого місця проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де взяв дерев`яну биту, обмотав її поліетиленовим пакетом та повернувся до дитячого садка.

Приблизно о 18.40 год. ОСОБА_3 , відчуваючи до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раптово виниклу неприязнь, маючи умисел на заподіяння останнім тілесних ушкоджень, нічого не пояснюючи, підбіг до ОСОБА_8 та усвідомлюючи, що голова є життєво важливим органом, умисно наніс йому один удар дерев`яною битою в область голови, заподіявши тяжке тілесне ушкодження, від якого останній впав на землю та втратив свідомість. Після чого, не реагуючи на прохання ОСОБА_13 припинити свої дії, ОСОБА_3 підбіг до нього та почав наносити останньому тілесні ушкодження, а саме удар дерев`яною битою в область правої руки, якою ОСОБА_9 прикривав голову, з метою захисту свого життя та здоров`я, а саме удар в область правого ліктьового суглобу, заподіявши ОСОБА_9 тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_3 припинили сторонні особи, після чого ОСОБА_3 втік з місця вчинення злочину, а дерев`яну биту викинув неподалік від вказаного місця у сміттєвий бак.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121; ч.1 ст.122 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому суду показав, що отримав СМС повідомлення від своєї цивільної дружини ОСОБА_11 про те, що вона йде від нього, при цьому причин не пояснила. Ввечері він із своїм другом пішов гуляти і зустрів ОСОБА_11 в компаній з 4-5 чоловіків. Не отримавши пояснень, він пішов до свого знайомого, у якого взяв дерев`яну биту, замотав у поліетиленовий пакет і пішов до дитячого садочка, де перебував їх з ОСОБА_11 спільний син, а вона повинна була забирати дитину. Биту з собою взяв для самовираження та з метою залякування і сів на лавочці неподалік дитячого садочка. Через деякий час він побачив ОСОБА_11 , яка йшла під руку з незнайомим чоловіком, як він потім дізнався ОСОБА_9 , поряд також йшов ще один незнайомий чоловік ОСОБА_8 . Через ревнощі він підбіг до ОСОБА_8 і наніс йому один удар битою по голові, а потім побіг за ОСОБА_9 і також наносив йому удари битою. Потім здійнявся галас, він злякався і втік, а биту викинув у смітник. У вчиненому щиро розкаюється, частково відшкодував шкоду потерпілим, просить не позбавляти його волі, оскільки зрозумів що накоїв, просить вибачення у потерпілих.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своїх вини, його вина також підтверджується і безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засідання показав, що раніше з ОСОБА_3 знайомий не був. ОСОБА_11 попросила ОСОБА_9 прогулятись з нею та забрати дитину з дитячого садка, оскільки її переслідує колишній чоловік. ОСОБА_9 попросив його піти з ними. Ввечері, приблизно о 19.00год. 21.03.2019р., вони разом йшли по вулиці та вже підходили до дитячого садочка. ОСОБА_3 сидів на лавочці. Обвинуваченого помітив, коли він вже встав на почав до них бігти. ОСОБА_3 відразу вдарив його якимось предметом по голові, після чого він втратив свідомість. Погроз ОСОБА_3 не висловлював та раніше у них з ним конфліктів не було, оскільки вони не були знайомі. Внаслідок удару отримав тяжкі тілесні ушкодження, перебував у лікарні. Зараз не чує на одне вухо, а також є проблеми зі здоров`ям.

Під час допиту в суді вважав, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, у ході судового розгляду просив призначати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, при цьому посилався на відшкодування шкоди, хоча і не вказав її розмір.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що раніше з ОСОБА_3 знайомий не був. З ОСОБА_11 у нього були відносини, а ОСОБА_8 його товариш.

Точну дату не пам`ятає, разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_8 на вулиці вони зустріли ОСОБА_3 , який поговорив з ОСОБА_14 , про що саме не знає. Потім вони пішли далі, а через деякий час знову побачили ОСОБА_3 , який сидів на лавочці. ОСОБА_3 підбіг до них і наніс удар битою ОСОБА_8 , а потім і йому, як та скільки ударів наніс не пам`ятає. Події пам`ятає погано, оскільки пройшли багато часу, а також це для нього була екстрена ситуація, обставини, які він вказував на слідчому експерименті підтверджує. Внаслідок удару він отримав перелом правої руки. Вважає, що обвинувачений не заслуговує на покарання у вигляді позбавлення волі, він не має до нього претензій матеріального та морального характеру, просить врахувати, що ОСОБА_3 має маленького сина, якому потрібен батько.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 її колишній цивільний чоловік, у них є спільна дитина. ОСОБА_8 її знайомий, а з ОСОБА_9 вона зустрічається. Разом вони йшли до дитячого садочка забрати дитину, приблизно в кінці весни 2019р. Обвинувачений сидів на лавочці за 3-4 м від них. Коли він їх побачив, то підбіг до них, відразу вдарив замотаним в пакет предметом, схожим на биту ОСОБА_8 , який від удару впав. Потім ОСОБА_3 побіг за ОСОБА_9 . Як обвинувачений наніс удар ОСОБА_9 не бачила. Після цього ОСОБА_3 втік. ОСОБА_9 тримався за руку, яка була зламана. В цей день, але раніше бачила ОСОБА_3 , тоді вона була з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 та ще з людьми, яких вона не знає, приблизно 4-5 людей. Вона вважала, що ОСОБА_3 може їй якось нашкодити, тому в той день просила ОСОБА_9 та ОСОБА_8 піти з нею.

- рапортом про отримання повідомлення зі служби 102 від лікаря БШМД про спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 21.03.2019р. (а.с.54);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2019р. відповідно до якого ОСОБА_8 впізнав особу ( ОСОБА_3 ) як того, хто 21.03.2019р., використовуючи невідомий предмет наніс йому удар в область голови ( а.с.55-57);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.2019р. відповідно до якого ОСОБА_9 впізнав особу ( ОСОБА_3 ), як того, хто 21.03.2019р., використовуючи невідомий предмет наніс йому удар в область правої та лівої руки ( а.с.68-70);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2019р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. №4а по вул.В.Кучера в м.Києві показав обставини вчинення злочину відносно нього, а саме нанесення йому тілесних ушкоджень (а.с.58-61, 67 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2019р., згідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , знаходячись біля буд. №4а по вул.В.Кучера в м.Києві показав обставини вчинення злочину відносно нього та ОСОБА_8 , а саме нанесення їм тілесних ушкодження (а.с.62-66,67 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2019р., відповідно до якого свідок ОСОБА_11 , знаходячись біля буд. №4 по вул.В.Кучера в м.Києві показала обставини вчинення злочину відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме нанесення їм тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с.71-77 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2019р., відповідно до якого було проведено слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_3 , знаходячись біля буд. №4а по вул.В.Кучера в м.Києві показав обставини подій, які відбулись 21.03.2019р., а саме нанесення ним ударів битою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.78-83 );

- копією карти виїзду ШМД №1563а від 21.03.2019р., якою зафіксовано виклик до на АДРЕСА_4 до ОСОБА_9 (а.с.86);

- копією карти виїзду ШМД №1563 від 21.03.2019р., якою зафіксовано виклик до на АДРЕСА_4 до ОСОБА_8 (а.с.100);

- висновком експерта №042-649-2019 від 09.04.2019р., відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 21.03.2019р. о 21.03 год. у ОСОБА_9 мала місце: закрита травма правого передпліччя у вигляді перелому ліктьового відростка ліктьової кістки зі зміщенням уламків. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно однократною травмуючою дією тупого предмета, могло утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто 21.03.2019р., не виключено у спосіб, на який вказують ОСОБА_9 та ОСОБА_3 під час проведення слідчих експериментів від 22 та 27.03.2019р. відповідно. Морфологічні властивості виявленого перелому - дозволяють стверджувати, що вказана травма правого передпліччя за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п. п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил» (а.с.91-97);

- висновком експерта № 042-648-2019 від 09.04.2019р., відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 21.03.2019р. о 18.58 год. у ОСОБА_8 , мала місце: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в правій скроневій частці, субдуральних нашарувань в правій скроневій ділянці, пневмоцефалії справа, уламкового перелому правої скроневої кістки з переходом на пірамідку, підшкірної гематоми м`яких тканин правої скронево-потиличної ділянки.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони однократною травмуючою дією тупого предмета, могли утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто, 21.03.2019 не виключено у спосіб, на який вказують потерпілий ОСОБА_8 в протоколі проведення слідчого експерименту від 02.04.2019, свідок ОСОБА_11 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.03.2019, ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 27.03.2019 та підозрюваний ОСОБА_3 в протоколі проведення слідчого експерименту від 27.03.2019. Відкрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з пунктом 2.1.3.б) «Правил». (а.с.104-111);

- протоколом огляду предмета від 23.03.2019р. відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung Duos», який належить ОСОБА_11 , а саме переписку ОСОБА_11 у програмі «Viber» з контактом « ОСОБА_16 » та « ОСОБА_16 » (а.с.113-129);

Протокол проведення слідчого експерименту від 27.03.2019р., відповідно до якого свідок ОСОБА_10 , знаходячись біля буд. №4а по вул.В.Кучера в м.Києві показав обставини подій, що відбулись 21.03.2019р., а саме нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.130-133, 83) суд до уваги не бере, оскільки свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні безпосередньо не допитаний.

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Суд також враховує те, що показання потерпілого у відповідності до положень Глави 4 КПК України є самостійним джерелом доказів і потребують оцінки в цій частині у сукупності з іншими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що показання в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_3 заподіяв їм тяжке та середнього ступеню тяжкості відповідно тілесні ушкодження за викладених вище обставин є послідовними, логічними, узгоджуються та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів, в тому числі і показаннями самого обвинуваченого, які не суперечать показанням потерпілих та свідка ОСОБА_11 . Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів підтверджується і письмовими доказами, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту в судових дебатах на те, що ОСОБА_3 не мав наміру завдавати тілесні ушкодження потерпілим, а взяв биту з метою самозахисту, при цьому діяв в стані сильного душевного хвилювання, судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи, якими не встановлено ознак дій обвинуваченого в стані необхідної або ж уявної оборони, натомість дії обвинуваченого, який заздалегідь взяв предмет, схожий на «биту», обмотав його в поліетиленовий пакет та в подальшому викинув, свідчать про умисел ОСОБА_3 на застосування такого предмета та заподіяння тілесних ушкоджень.

На підставі наведеного вище, сукупність зібраних у справі доказів, суд кладе в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_3 причетним до заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 та умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Приймаючи до уваги, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, оцінюючи зібрані матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій вірна: за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, наразі перебуває у розшуку за обвинуваченням у вчиненні іншого кримінального правопорушення, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому, обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів. Суд не визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди, оскільки такі обставини судом не встановлено, отже за наявності обставини, що обтяжує покарання, підстави для застосування ст. 69-1 КК України, на що посилалась сторона захисту, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, зокрема конкретні обставини вчинених злочинів, те, що ОСОБА_3 щиро кається у вчиненому, думку потерпілих, які просили призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, наслідки вчиненого та особу обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.121; ч.1 ст.122 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також з обвинуваченого суд вважає за необхідне стягнути судові витрати за проведення експертиз у розмірі 3593, 80 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121; ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України - залишити без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 27.03.2019р.

Стягнути із ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3593 ( три тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн. 80 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1