Ухвала
Іменем України
18 липня 2019 року
м. Київ
провадження № 51-3035ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на постановлені щодо нього судові рішення,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції розглянути його скаргу.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 19 червня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст.427 КПК України, залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвалу невідкладно було надіслано на адресу установи, в якій ОСОБА_4 перебуває під вартою, і вручена йому закритим листом під підпис, згідно із наданою інформацією працівником ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», 25 червня 2019 року.
У межах наданого п`ятнадцятиденного строку, засуджений ОСОБА_4 знову звернувся до суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Зокрема, в ухвалі суду було вказано, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам п.3 ч.2, ч.5 ст.427 КПК України, у касаційній скарзі не зазначив судові рішення, які він оскаржує та не додав копії оскаржуваних рішень. Також Судом зверталася увага засудженого як на відсутність обґрунтування заявлених ним вимог, так і про не сформульовані ним вимоги до суду касаційної інстанції, з огляду на положення ст. 436 КПК України.
У повторній касаційній скарзі ОСОБА_4 , проігнорувавши вимоги ст. 427 КПК України, висловлює незгоду з наданою судами оцінкою доказам та заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження; не конкретизує яких саме істотних порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи кримінальне провадження щодо нього, та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом ухваленого щодо нього судового рішення.
Крім того, засудженим не додано копій оскаржуваних судових рішень, що унеможливлює їх ідентифікувати.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, та переглядає судові рішення, згідно ст.433 КПК України, у межах касаційної скарги, тому відсутність правового обґрунтування заявлених вимог та відсутність копій судових рішень перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Постановлене судове рішення не позбавляє ОСОБА_4 права повторного звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому цим Кодексом, зважаючи на правила ст. 117 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на постановлені щодо нього судові рішення, повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_4 , разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3