ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/773/19 Справа № 202/1561/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 19 год. 50 хв. 13.07.2019 року.
Згідно оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру та ухвалі слідчого судді.
Крім того, при застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також на думку суду, доведеними є ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, такі як переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, про що свідчить його ухилення від явки до слідчого і суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, оголошення його у зв`язку з цим у розшук. Наявний ризик продовження вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , оскільки, як встановлено, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення на території м. Києва; наявний ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних. Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 вчинено сталою групою осіб за попередньою змовою, в якому ОСОБА_7 відведена роль організатора, а тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а щодо нього вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений останнім, слідчий суддя не визначив розмір застави, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 576 300 грн. При цьому вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки ОСОБА_7 не порушував раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави, а ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на теперішній час органами досудового розслідування не встановлено та прокурором не доведено. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що на утриманні підозрюваного знаходяться дві малолітні дитини та він є учасником АТО. Враховуючи викладене, вважає, що відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою без визначення застави.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою та просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 576 300 грн.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.
02 березня 2019 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_7 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, а саме у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні, пересиланні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини, в особливо великих розмірах.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.
Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, відсутність судимості, сімейний та майновий стан, наявність двох малолітніх дітей.
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи сторони захисту, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для обрання запобіжного заходу є необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи.
Посилання апеляційної скарги захисника на те, що ОСОБА_7 не порушував раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 576 300 грн. та покладено на підозрюваного обов`язок, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду та не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає. Проте, на порушення покладених на ОСОБА_7 обов`язків, останній у судове засідання в суді першої інстанції призначене на 03.04.2019 року не з`явився, адвокат ОСОБА_6 повідомив, що він був присутній під час проведення слідчих дій в м. Києві. Однак ні суд, ні слідчого про свій від`їзд до м. Києва ОСОБА_7 попередньо не повідомив. 04.04.2019 року в судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 знову не з`явився, як повідомив адвокат ОСОБА_6 , підозюваний перебував в м. Києві, хоча при узгоджені дати розгляду клопотання 03.04.2019 року адвокат про це не заявляв, що підозрюваний не зможе з`явитися в судове засідання. У зв`язку з відсутністю підозрюваного в судовому засіданні слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання. В подальшому на виконання доручення слідчого на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , вручення повістки про виклик до слідчого та клопотання про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області неодноразово здійснювався виїзд за місцем мешкання ОСОБА_7 , однак за місцем мешкання останній був відсутній. 11.04.2019 року з метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_7 співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області здійснювався виїзд за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_10 повідомила про те, що їй не відомо місцезнаходження ОСОБА_7 ;, на пропозицію отримати повістку на ім`я ОСОБА_7 про явку до слідчого відмовилась. Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2019 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.
Таким чином, доказами наявними в матеріалах справи спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не порушував раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4