Справа № 128/1784/18
ВИРОК
Іменем України
19 червня 2019 року місто Вінниця

. Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 року за № 000603 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бохоники, Вінницького району та області, українця, гр-на України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має двох неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.310 КК України, -

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , навесні 2018 року, без передбаченого законом дозволу - ліцензії, діючи умисно, всупереч Законам України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» на присадибній земельній ділянці розташованій по АДРЕСА_1 , з метою вирощування рослин роду коноплі для власних потреб, здійснив незаконний посів рослин роду коноплі, після чого виконував підпушування, прополювання, прорідження вказаних рослин з метою доведення їх до повного дозрівання, в кількості 54 (п`ятдесят чотири) рослини.

В подальшому, 23 травня 2018 року в період часу 17:20 години по 18:40 години під час проведення санкціонованого обшуку домогосподарства по АДРЕСА_1 , в присутності понятих, працівниками поліції на присадибній земельній ділянці, було виявлено та вилучено 54 (п`ятдесят чотири) рослини роду Конопель.

Відповідно до висновку експерта №1045 від 08.06.2018 надані на дослідження рослини в кількості 54 (п`ятдесят чотири) одиниці, мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі (Cannabis), містять психоактивну речовину - тетрагідроканабінол, та є рослинами роду Коноплі (Cannabis), що відносяться до речовин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що дійсно навесні 2018 року, на присадибній земельній ділянці розташованій по АДРЕСА_1 , він посіяв коноплю, для власних потреб та в подальшому доглядав за рослинами, здійснював їх полив, з метою доведення їх до повного дозрівання. Рослин коноплі було 54-ри. В подальшому, 23 травня 2018 року в нього було проведено обшук та знайдено коноплі. Він відразу визнав, що рослини належать йому, та допоміг їх викопати працівникам поліції. Зараз вже коноплю не вживає, виправив свою поведінку, та просить його суворо не карати, волі не позбавляти. Працює на будівництвах, заробляє гроші, змінив своє відношення до вживання коноплі.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 310 КК України, як тобто незаконний посів, незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят чотири рослини. Дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд враховує, що обвинувачений є раніш не судимим, вину визнав повністю, активно сприяв у розкритті злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням всіх обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає що для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.310 КК України у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, та звільненням від призначеного покарання з застосуванням випробування, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

З ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судової експертизи на суму 1144,00 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, знявши арешт накладений за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу до вступу вироку в чинність ОСОБА_4 не встановлювалася, підстав для її обрання - суд не вбачає.

Речові докази: 54 рослини роду Коноплі, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області - знищити, знявши арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду від 29.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в сумі 1144 грн.00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1