У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000527 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заявив відвід прокурору ОСОБА_3 з тих підстав, що є сумніви щодо його неупередженості. Зокрема ОСОБА_4 наразі поновлений на роботі в органах прокуратури і працює в одному правоохоронному органі з ОСОБА_3 .
Захисник підтримав заяву обвинуваченого.
Прокурор покладався на розсуд суду.
Суд заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Суд вважає, що аргумент обвинуваченого з приводу того, що він працює в одному правоохоронному органі з державним обвинувачем, а тому є сумніви в упередженості останнього, не підтверджується жодним доказом і є абстрактним поняттям. Обвинувачений не вказує, що він перебуває з ОСОБА_3 у дружніх чи родинних відносинах. Також обвинувачений не зазначає чи вчиняв якісь конкретні дії даний прокурор, які б свідчили про його упередженість або навпаки проявляв бездіяльність. До того ж сторона захисту при заявленні відводу прокурору не зазначає про існування між державним обвинувачем та обвинуваченим ієрархічної, інституційної чи практичної залежності.
Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працюють в різних відділах прокуратури, які крім того знаходяться в різних районах, не перебувають у службовому підпорядкуванні, суд вважає що заява про відвід не підтверджена фактами. У сторони захисту відсутні конкретні аргументи, за виключенням абстрактних та загальних тверджень. Також відсутні будь-які докази, що підтверджуються наявність підстав для відводу, які були покладені в основу клопотання та передбачені ст. 77 КПК України.
Крім того суд зауважує що за умови задоволення заяви обвинуваченого про відвід прокурору з зазначенням підстав як робота в одному правоохоронному органі, дане рішення може вплинути на подальшу участь прокурора (державного обвинувача) в судовому провадженні, оскільки в принципі будь-який прокурор є колегою обвинуваченого і «упередженість» на яку посилається обвинувачений буде вбачатись на його думку в діях кожного державного обвинувача.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід прокурору.
Керуючись ст.ст.77,80,81 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя: ОСОБА_1