н/п 1-в/490/206/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників заявника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України ОСОБА_6 про внесення змін до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року в частині визначення власника речових доказів або призначення повернення їх в дохід держави України, -

В С Т А Н О В И В :

24.07.2019 року на адресу Центрального районного суду м.Миколаєва надійшла заява директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України ОСОБА_6 про внесення змін до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року в частині визначення власника речових доказів або призначення повернення їх в дохід держави України.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України було надіслано до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року (справа №1423/11786/2012) відносно ОСОБА_7 , 1947 р.н., ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23.07.2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2015 року.

Відповідно до вироку суду від 28.04.2014 року, речові докази по справі, а саме: грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна у кількості 1000 штук, які передані на зберігання до ДФЗБО МВС України слід повернути власнику, однак власника у вироку суду не зазначено.

Вказані кошти до теперішнього часу зберігаються в касі МВС, оскільки АТ "Укрексімбанк" (ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") відмовляється провести зарахування грошових коштів у сумі 100 000 доларів США на валютний рахунок МВС для подальшого їх перерахування в дохід Державного бюджету України, посилаючись на невизначеність власника коштів у резолютивній частині вироку суду від 28.04.2014 року.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5 "Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 року за №571/20884, касові документи, що підтверджують факт видачі коштів зберігаються 3 роки. У зв`язку з цим, у Департаменті відсутнє документальне підтвердження щодо визначення власника та походження вказаних коштів.

Колишній підрозділ МВС - Головне управління боротьби з організованою злочинністю МВС, що здійснював у 2012 році оперативний супровід вказаної кримінальної справи, станом на сьогодні ліквідовано та його правонаступників не визначено.

На запити Міністерства до Національної поліції України останнім було повідомлено, що під час проведення досудового слідства у кримінальній справі №49-3409, порушеній за матеріалами ГУБОЗ МВС України, Генеральна прокуратура України листом від 19.03.2012 року за №21/3-35629-12 звернулась до ГУБОЗ МВС України з проханням повідомити джерело походження зазначених вище грошових коштів із додаванням відповідних підтверджуючих документів.

ГУБОЗ МВС України листом від 20.03.2012 року №9/23-3048 надано Генеральній прокуратурі України відповідну інформацію із доданням квитанцій про одержання працівниками ГУБОЗ МВС 08.09.2011 року з каси МВС грошових коштів на проведення документування неправомірної діяльності ОСОБА_7 та квитанції про здійснення ним 24.02.2012 року валютно-обмінних операцій №№9939, 9940, 9941, 9943, 9944, 9945, за якими було придбано 100 000 доларів США.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, радника юстиції ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США визнано речовим доказом по кримінальній справі №49-3409.
У зв`язку з цим, заявник просив надати їм завірені належним чином документи з кримінальної справи №49-3409, що підтверджують власника грошових коштів - 100 000 доларів США (інформацію про їх походження та використання) для подання їх до АТ "Укрексімбанк". У разі неможливостінадання до МВС завірених документів з кримінальної справи №49-3409, на підставі ч.9 ст.100, ст.374, п.14 ч.1 ст.537 КПК України, просили окремим рішенням внести зміни до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року (справа №1423/11786/2012) за обвинуваченням ОСОБА_7 щодо визначення власника грошових коштів у сумі 100 000 доларів США або призначити повернення їх в дохід держави України.

В судовому засіданні представники заявника заяву підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор проти внесення змін до вироку суду від 28.04.2014 року не заперечував, однак в частині визначення власника речових доказів, а саме грошових коштів у сумі 100 000 доларів США, заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали справи №1423/11786/2012, судприходить до наступного.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як зазначено у ч.ч.1, 2 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відповідно до пункту 14 частини першої статті 537 цього Кодексу, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Судом встановлено, що вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, визнано невинуватим і по суду виправданим. Даним вироком суду вирішена доля речових доказів, зокрема: грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна у кількості 1 000 штук, які були передані на зберігання до ДФЗБО МВС України - повернути власнику.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23.07.2014 року вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2015 року ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23.07.2014 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Згідно протоколу помітки та вручення грошових коштів від 27.02.2012 року, старшим оперуповноваженим в ОВС ГУБОЗ МВС України ОСОБА_9 за участю громадянина ОСОБА_10 та в присутності понятих було оглянуто грошові кошти з видатків спеціального призначення ДФЗБО МВС України в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, для документування факту вимагання та отримання хабара службовою особою.
Постановами старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 26.03.2012 року грошові кошти у сумі 100 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна у кількості 1000 штук визнано речовим доказом по справі №49-3409 та передано на зберігання до ДФЗБО МВС України.
Відповідно до п.27 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року за №51/401/649/471/23/125, грошові суми в національній валюті, іноземна валюта, платіжні документи та інші цінні папери зберігаються у такому порядку (якщо вони не є речовими доказами і не підлягають спеціальному дослідженню): грошові суми в національній валюті (грошові кошти у вигляді банкнот та в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - вносяться на депозитний рахунок органу, який вилучив їх, відкритий в уповноваженому банку на підставі укладеного депозитного договору; валютні цінності (іноземні грошові кошти у вигляді банкнот, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - доставляються до уповноваженого банку уповноваженою особою органу, який вилучив іноземну валюту, для розміщення їх на депозитних рахунках на підставі укладених депозитних договорів.

Пунктом 30 вказаної Інструкції передбачено, що у тих випадках, коли перераховані у пунктах 25, 26, 27 цієї Інструкції грошові кошти, валюта та інші цінні папери або інші цінності є речовими доказами, вони не пізніше ніж у 3-денний строк після проведення необхідних досліджень здаються матеріально-відповідальній особі для зберігання у спеціально обладнаних для цієї мети приміщеннях, у касу фінансового підрозділу або до уповноваженого банку, на підставі постанови органу дізнання або досудового слідства, але в окремих опечатаних пакетах з описом вкладення. У таких випадках у супровідному листі (постанові органу дізнання або досудового слідства) зазначається, що цінності, які надсилаються (здаються на зберігання), є речовими доказами і зберігаються до окремого розпорядження органу, що надіслав (здав) їх на зберігання.

Згідно п.64 Інструкції, вилучені цінності (грошові кошти) власник може отримати під розписку протягом шести місяців з дня повідомлення йому про закриття справи та роз`яснення відповідної можливості. Після закінчення цього строку цінності передаються на реалізацію, а кошти зараховуються у дохід державного бюджету.

Відповідно до п.69 Інструкції, після набрання вироком законної сили гроші і цінності, перераховані в п.п.25, 26, 27 цієї Інструкції, передаються у дохід держави. Копія вироку або виписка з нього і супровідний лист надсилається в триденний термін у фінансовий підрозділ органу внутрішніх справ, служби безпеки, податкової міліції, прокуратури або в установу банку (за місцем зберігання грошових коштів та цінностей). У супровідному листі вказується дата набрання вироком законної сили і дається розпорядження про передачу цінностей та перерахування грошових коштів у дохід держави.
Під час розгляду даної заяви, дослідивши докази, надані Департаментом фінансово-облікової політики МВС України, суд вважає, що заявником не було надано належних доказів для вирішення питання щодо визначення власника речових доказів у справі №1423/11786/2012, а саме інформацію про те: який самеорган чи установа вважалася на момент ухвалення судом вироку розпорядником зазначених вище грошових коштів, що перебувають у державній власності; чи є Департамент фінансово-облікової політики МВС України правонаступником ДФЗБО МВС України; який порядок повернення вказаних грошових коштів їх розпоряднику передбачено відомчими нормативно-правовими актами МВС України, зокрема, якій конкретно установі чи органу мають бути повернуті вказані вище грошові кошти; чи відповідають положенням чинних відомчих нормативно-правових актів МВС України викладені у клопотанні Департаменту фінансово-облікової політики МВС України вимоги про повернення вказаних грошових коштів цьому Департаменту для їх подальшої передачі до державного бюджету.

Враховуючи те, що вказаною вище Інструкцією визначено порядок зберігання речових доказів у вигляді національної або іноземної валюти, які є речовими доказами у кримінальній справі, та в разі не встановлення їх власника (законного володільця) ці кошти підлягають зверненню в дохід держави, в задоволенні заяви Департаменту фінансово-облікової політики МВС України про визначення власника речових доказів слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України ОСОБА_6 про внесення змін до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2014 року в частині визначення власника речових доказів або призначення повернення їх в дохід держави України - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1