Справа № 466/2389/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника-адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову від 28 лютого 2019 року старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000022, яке внесеного до ЄРДР 18.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України,-

в с т а н о в и л а:

до Шевченківського районного суду м. Львова 22.03.2019 надійшла скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову від 28 лютого 2019 року старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000022, яке внесеного до ЄРДР 18.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, яку просить скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 у скарзі посилається на те, що постановою старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 від 28.02.2019 кримінальне провадження №0000022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_5 у суді і вичерпані можливості їх отримання.

Зазначену постанову отримано ОСОБА_5 12.03.2019, ознайомившись з нею, заявник вважає її необгрунтованою, а тому протиправною з наступних підстав.

Мотивувальна частина постанови містить лише хронологічний перелік процесуальних дій і рішень, які приймались за час досудового слідства у даному провадженні, однак не містить викладених відомостей що до змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови,мотивів її прийняття і їх обгрунтування, чим порушено вимоги ч.5 ст.110 КПК України.

Зокрема,констатуючи відсутність у матеріалах провадження доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, і не можливість їх здобуття у майбутньому прокурор не звертається до наявних у матеріалах провадження доказів, які його виправдовують у вчиненні злочину, чим порушує вимоги чинного законодавства.

Адвокат зазначає, що кримінальне провадження закривається після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.

Заявник посилається на норми кримінально-процесуального законодавства, передбачені ст.110, ст.9 ч.2, п.4 ч.1 ст. 91, 92 КПК України, які порушені прокурором при вирішенні питання щодо закритті зазначеного вище провадження. Вважає, що прокурор за наявності підстав до закриття зазначеного вище кримінального провадження за реабілітуючим мотивом,-відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, прийняв рішення в супереч наявних у матеріалах справи доказам і постановив закрити провадження за нереабілітуючим мотивом-через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливостей їх отримання, що є протиправним з наведених адвокатом вище підстав.

В судовому засіданні заявник- адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у скарзі та додатково зазначила, що відповідно до оглянутих нею в суді матеріалів кримінального провадження у шести томах, а саме у томі 6 на а.с.14 знаходиться постанова про визначення(заміну) групи прокурорів від 28.02.2019 військового прокурора Західного регіону України полковника юстиції ОСОБА_6 , з якої вбачається, що прокурором визначено у кримінальному провадженні №0000022 групу прокурорів у складі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та старшим прокурором групи визначено ОСОБА_4 , якому доручено керувати діями інших прокурорів. У даній постанові зазначено, що визначено іншу групу прокурорів з метою належного збирання, перевірки та оцінки доказів, повного, всебічного, більш ефективного та неупередженого дослідження обставин злочину, установлення усіх причетних до його вчинення осіб і закінчення досудового розслідування у розумні строки, здійснення нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у даному провадженні покладено на прокурорів військової прокуратури Західного регіону України. Відтак, адвокат наголошує на грубе порушення вимог ст.37 КПК України, оскільки законодавством передбачено дві підстави заміни групи прокурорів, однак жодна з яких (ч.2,3 даної статті) не зазначена у постанові про визначення(заміну)групи прокурорів.

Заявник вважає постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2019 протиправною, необгрунтованою, передчасною та просить її скасувати, як таку, що винесена незаконно, необґрунтовано, упереджено, без дослідження належних доказів, які наявні у матеріалах виділеного кримінального провадження.

Старший прокурор групи прокурорів у даному кримінальному провадженні військової прокуратури Західного регіону України майор юстиції ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав письмові пояснення від 18.07.2019 № 09-71 вих-19, адресовані суду 24.07.19, та просив постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000022 (у шести томах), вважаю, що скарга підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень 303 Кримінально-процесуального кодексу Україна на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у закритті кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Старшим прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 винесено постанову від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №0000022, яке внесеного до ЄРДР 18.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України.(т.6 а.с.16-20 кримінального провадження).

Згідно ст. 304 Кримінально-процесуального кодексу України «Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії».

У скарзі заявник зазначає, що з постановою про закриття кримінального провадження ознайомлений 12.03.2019р., а звернувся до суду зі скаргою 22.03.2019р.

Зазначені обставини прокурором не заперечуються, та підтверджуються супровідними листами та квитанцією про скерування зазначеної постанови про закриття на адресу ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_3 01.03.2019 року (т.6 а.с.29-35).

Відтак,строк подачі скарги заявником не порушено.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Генеральної прокуратури України перебувало кримінальне провадження № 0000004 від 19.02.2014 року за фактом перевищення влади співробітниками УСБУ у Хмельницькій області, що спричинило загибель та поранення осіб за ч.1 ст.119,ч.2 365,ч.2 ст.121,ст.128 КК України.

18 березня 2015 року матеріали досудового розслідування щодо недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, Військовою прокуратурою Західного регіону України було виділено в окреме кримінальне провадження №0000022 з кримінального провадження № 0000004.

Постановою начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 від 20.03.2015 кримінальне провадження №0000022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України (у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення).

15 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова скасовано указану постанову про закриття кримінального провадження №0000022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.425 КК України.

У даній ухвалі слідчого судді зазначено, що постанову від 20 березня 2015 про закриття кримінального провадження винесено передчасно, вона є не обгрунтованою, рішення органу досудового розслідування не відповідає вимогам Кримінально процесуального кодексу України, завданням кримінального провадження.

З мотивувальної частини ухвали судді від 15.02.2019 вбачається «неповнота досудового розслідування даного кримінального провадження, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним без урахування та зібрання всіх доказів по справі та надання їм необхідної законної оцінки»

З оглянутого судом кримінального провадження, вбачається, що постанова слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15.02.2019 долучена до матеріалів справи 28.02.2019 року(а.с.7 т.6), постановою заступника військового прокурора ЗРУ полковника НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 28.02.2019 призначено групу слідчих у кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення(а.с.12 т.6).

Постановою військового прокурора ЗРУ полковника юстиції ОСОБА_6 28 лютого 2019 року визначено(заміну) групу прокурорів у складі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та старшим прокурором групи визначено ОСОБА_4 , якому доручено керувати діями інших прокурорів. У даній постанові зазначено «визначити іншу групу прокурорів з метою належного збирання, перевірки та оцінки доказів, повного, всебічного, більш ефективного та неупередженого дослідження обставин злочину, установлення усіх причетних до його вчинення осіб і закінчення досудового розслідування у розумні строки, здійснення нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у даному провадженні покладено на прокурорів військової прокуратури Західного регіону України». (а.с.14-15 т.6).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в той же день 28 лютого 2019 року, постановою старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні- начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_5 у суді і вичерпані можливості їх отримання.

У зазначеній вище постанови прокурор ОСОБА_10 зазначає, що процесуальні строки досудового розслідування по даному кримінальному провадженню закінчились, а тому жодні слідчі (розшукові) дії відповідно до ч.8 ст.223 КПК України не можна проводити.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що ухвалу слідчого судді від 15.02.2019 досудовим слідством не було виконано у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Як встановлено судом з постанови прокурора ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.02.2019 вбачається, що у мотивувальній частині зазначеної вище оскаржуваної постанови міститься лише хронологічний перелік процесуальних дій і рішень, які приймались за час досудового слідства у даному провадженні, однак не містить належним чином викладених відомостей що до змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів її прийняття і їх обгрунтування, чим порушено вимоги ч.5 ст.110 КПК України.

Зокрема, зазначаючи відсутність у матеріалах провадження доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, і не можливість їх здобуття у майбутньому, прокурор не звертається до наявних у матеріалах провадження доказів, які його виправдовують у вчиненні злочину, чим порушує вимоги ч.1 ст.94 КПК України, за якими прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зокрема, із матеріалів службового розслідування(висновок від 28.03.2014 року) (кримінальне провадження т.3 а.с.1-11) вбачається, що 19.02.2014 року біля центрального входу у приміщення управління Служби безпеки України у Хмельницькій області радикально налаштованими особами з числа мітингувальників було вчинено спробу захоплення приміщення, під час якої працівниками СБУ здійснені попереджувальні постріли із вогнепальної зброї. Під час штурму було заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості п`ятьом цивільним особам, від отриманих ушкоджень одна з них померла. На момент здійснення пострілів у приміщенні вказаного управління знаходились його співробітники, які отримали табельну зброю, але травмування потерпілих спричинено не у результаті її застосування.

У ході службового розслідування порушень порядку застосування військовослужбовцями- співробітниками УСБУ у Хмельницькій області вогнепальної зброї на ураження що до цивільних осіб під час штурму 19 та 20 лютого 2014 року адміністративної будівлі регіонального органу СБУ,-не виявлено.

Одночасно встановлено, що ОСОБА_5 було вжито визначених законом заходів для посилення охорони та оборони об`єкту(адміністративної будівлі регіонального органу СБУ у м.Хмельницькому по вул.Театральна,19) від спроб щодо його протиправного захоплення радикально налаштованими особами.

При цьому, службові обов`язки командира (начальника) ОСОБА_5 виконував виключно у межах визначених ст.ст.58,59 розділу 2 (загальні обов`язки командирів (начальників) Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Слід зазначитипро те,що місцем постійної дислокації відділу ЦСО`А» є адміністративна будівля УСБУ у Хмельницькій області, участь співробітників відділу у охороні будівлі є правомірною на підставі вимог п.2.12 Інструкції з охорони і пропускного режиму в адміністративних будинках і об`єктах СБУ, затвердженої наказом СБУ від 06.12.2012 р. за №545/ДСК, з урахуванням наявної оперативної інформації щодо планів учасників протестів та фактичної обстановки на той час. Жодний із співробітників відділу за час вищезгаданих подій за територію підрозділу не виходив.

Зазначені висновки перевірки, як знаголошував адвокат, узгоджуються із іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування на даний час не спростовані, але при прийняті оскаржуваної постанови прокурором не враховані та не мотивовані; оцінку даним доказам прокурором не надано.

Зі змісту ст.110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, у постанові має бути викладено зміст обставин, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР та обгрунтування висновків, які обумовлюють закриття кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Суд звертає увагу та те, що закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів, що не було зроблено прокурором при постановленні процесуального рішення про закриття провадження у справі.

Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України».

Згідно ч. 4, ст. 38 Кримінально-процесуального кодексу України, встановлено, що: «Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування».

З практики ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування у кримінальних справах вказується, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці і таке розслідування має бути незалежним, зразковою ретельністю та оперативністю. Будь-який із зазначених недоліків розслідування, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту(рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови прокурором, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, здобутим в ході досудового слідства, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

На підставі наведеного вище, вважаю, що рішення старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000022, яке внесеного до ЄРДР 18.03.2015 прийнято прокурором з порушенням вимог ст.ст.9,25,92,110 КПК України- не повно, не всебічно та упереджено, що є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2019 року.

Керуючись ст.ст. 2,7,9,21,22,24,п.4ч.1ст.91,92,110,303,306,307,ч.2,3ст.309,376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову від 28 лютого 2019 року старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000022, яке внесеного до ЄРДР 18.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, задовольнити.

Постанову від 28 лютого 2019 року старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-начальника управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000022, яке внесеного до ЄРДР 18.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України,-скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, відповідно до вимог ч.2,3 ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1