Справа № 755/1974/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого суді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0016793,

В С Т А Н О В И В :

29.08.2019 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна.

Вимоги мотивував тим, що в провадженні СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувало кримінальне провадження №0016793, внесене 18.12.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному провадженні ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2018 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :66:148:0147, що розташована на розі вул. Райдужної та М. Черемшини в м. Києві.

При цьому, постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 02.08.2019 року кримінальне провадження №0016793 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Рішення щодо арештованого майна відсутні, тому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2018 року у справі №755/1974/18-к, на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку з кадастровим номером :66:148:0147, що розташована на розі вул. Райдужної та М. Черемшини в м. Києві.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0016793 від18.12.2017 року у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста від 31.07.2018 року, накладено арешт на майно, шляхом заборони розпорядження та відчуження, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :66:148:0147, що розташована на розі вул. Райдужної та Марка Черемшини у Дніпровському районі м. Києва, право власності на яку на даний час зареєстровано за ОСОБА_4 .
Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 02.08.2019 року кримінальне провадження №0016793 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, КПК не передбачає.

Водночас слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК, є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Великою палатою Верховного Суду України в постанові від 15.05.2019 №372/2904/17-ц. Підстав для відступу від цієї позиції слідчий суддя не знаходить.

Таким чином, судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, установлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що вирішення питання про скасування арешту підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому не може бути розглянуто і, відповідно, не підлягає задоволенню в порядку кримінального судочинства.

На підставі викладеного, в задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в порядку кримінального судочинства слід відмовити, що не позбавляє заявника права звернутися до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 100, 167-174, 283 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: