Провадження № 1-в/592/490/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
05.09.2019 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 також підтримала клопотання свого підзахисного.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія № 116» ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, однак зазначив, що адміністрація установи вважає, що застосування до засудженого ст.81 КК України є передчасним, оскільки не довів сумлінною поведінкою свого виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання не підтримав, вважає, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому до нього неможливо застосувати пільгу на підставі ст. 81 КК України.

Суд заслухавши думку прокурора, представника колонії, захисника та пояснення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 09.10.2015 року за ст.152 ч.2, ч.3, ст.69, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 29.07.2014 року по 05.08.2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.09.2016 року вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 09.10.2015 року залишено без змін.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Отже, з вищевикладеного слід прийти до висновку, що для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання необхідно дві нерозривно взаємопов`язані умови: 1) сумлінна поведінка; 2) ставлення до праці, яким засуджений довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого має бути врахована за весь час відбування покарання.
З характеристики засудженого за 22.08.2019 року вбачається, що з 21.12.2015 року ОСОБА_6 відбуває покарання в Сумській виправній колонії (№116) характеризується посередньо, допускав порушення вимог режиму тримання, за що мав 3 стягнення. Перед настанням пільги передбаченою вказаною статтею ОСОБА_6 почав приспособлюватись до режиму тримання та праці для отримання заохочення. До праці ставиться добре, але потребує періодичного спонукання. Крім того, проявляти соціально-корисну активність в самодіяльних організацій не виявляє бажання, до того ж заплановані заходи щодо програм диференційованого виховного впливу на засуджених відвідує не завжди. Тому адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а також те, що адміністрація державної установи «Сумська виправна колонія №116» не підтримує дане клопотання, тому у задоволенні його слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за необгрунтованістю.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1