Провадження №1-кс/369/4272/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2019 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні усну заяву процесуального керівника прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від кримінального провадження № 369/10689/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2019 року в судовому засіданні процесуальний керівник прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 усно заявив відвід судді ОСОБА_4 посилаючись на ст. 37 КПК України.
Процесуальний керівник прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань та заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Суддя ОСОБА_4 на розгляд заяви про усно заявлений процесуальним керівником прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 відвід судді не з`явилась, про час та місце її розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, клопотання не подавала.
Норми статті 81 Кримінального процесуального кодексу України не регламентують обов`язкову участь в розгляді заяви про відвід осіб, які беруть участь у справі, та особи, якій заявлено відвід, якщо вона не бажає дати пояснення.
Дослідивши журнал судового засідання від 24.10.2019 року по кримінальному провадженню №369/10689/19 (1-кп/369/965/19) та матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
Так, ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії» зазначив, що суддя вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальним є результат об`єктивної перевірки. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Заявлений відвід процесуального керівника прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені зазначеними нормами КПК України, тобто слідчим суддею не виявлено обставин які викликають сумнів в неупередженості судді ОСОБА_4 .
Крім того, стаття 37 КПК України, на яку посилається прокурор ОСОБА_6 , в своїй усній заяві, не врегульовує порядок відводу судді, а тому вказана стаття не може бути застосована при вирішенні відводу головуючого судді ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75,80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви процесуального керівника прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від кримінального провадження № 369/10689/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1