Ухвала
Іменем України
08 липня 2019 року

м. Київ
справа № 265/2339/17
провадження № 51-1132ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 березня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, засуджений у касаційній скарзі, як і попереднього разу, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для її скасування, про що сформульовані його вимоги.
Крім того, засуджений в поданій скарзі знову в обґрунтування незаконності оскаржуваних вироку та ухвали посилається, крім іншого, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Окрім зазначеного, засуджений, як і попереднього разу, порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження, не обґрунтував підстав для такого закриття з огляду на положення статей 284, 440 КПК України у їх взаємозв`язку.
Також, як убачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_4 засуджено за закінчений замах на таємне викрадення майна, вчинений повторно (ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України), тоді як у прохальній частині касаційної скарги він просить залишити призначене йому покарання у виді арешту за таємне викрадення майна, вчинене повторно (ч. 2 ст. 185 КК України), з огляду на що його позиція, як і попереднього разу, є незрозумілою.
До того ж доводи, викладені в мотивувальній частині скарги, про необхідність застосування до засудженого положень ст. 75 КК України не узгоджуються з прохальною частиною скарги, де засуджений просить покарання, призначене за ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без зміни.
Крім цього, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, засуджений у скарзі знову не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Також, слід зазначити, що засуджений подав повторну касаційну скаргу, практично не змінивши змісту попередньої, чим проігнорував вказівки суду касаційної інстанції.
При цьому, як убачається зі змісту поданої скарги, вона підписана засудженим ОСОБА_4 , однак мотиви незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями викладені в одній частині скарги від імені засудженого, а в іншій від імені захисника, з огляду на що касаційна скарга є непослідовною та незрозуміло, хто саме її подає.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що засудженим не були виконанні вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3