ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1910/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №642/7268/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , як захисника підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002572 від 21.10.2019року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року задоволено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002572 від 21.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 днів, починаючи з дня фактичного затримання 21.10.2019р. до 18.12.2019р. і визначено заставу в розмірі 592065 гривень, при внесенні якої його вирішено з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого , прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , як захисник підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу. В обгрунтування апеляційної скарги, адвокат зазначила, що слідчим суддею недостатньо досліджено характер і розмір заподіяної шкоди, висновки суду побудовані на припущеннях, поверхово досліджено відомості про майновий стан та відомості, які характеризують особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину разом з дружиною, працює, але не офіційно, має на утриманні додатково батька літнього віку, який не працює. Вказане свідчить про неможливість внесення підозрюваним застави у визначеному слідчим суддею розмірі. Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність хоч якоїсь суми коштів у володінні ОСОБА_8 чи його сім`ї, або наявність соціальних зв`язків, які б допомогли зібрати необхідну суму коштів для переховування від слідства, так як і доказів того, що підозрюваний намагався чинити тиск на свідків чи інших учасників кримінального провадження. Вважає обраний запобіжний захід занадто суворим, застосування якого сторона обвинувачення не довела. Злочин доведений до кінця не був, майно у її підзахисного було вилучено в момент затримання, тобто від причин, що не залежали від його волі і підозра, вручена ОСОБА_8 є необґрунтованою. Також посилається на порушення порядку затримання підозрюваного, у зв`язку з чим підозрюваний не мав прав скористатися правовою допомогою адвоката.
Вважає, що слідчий суддя не обґрунтував свої висновки, не надав оцінки доказам сторони захисту, оминув питання дійсною суми шкоди. Також не надав оцінки тому факту, що відповідно до ст. 89 КК України підозрюваний є несудимим, не врахував дані з ухвали про звільнення ОСОБА_8 від покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.04.2015 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002572 від 21.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

21 жовтня 2019 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 22 жовтня 2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

23.10.2019 року слідчий поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання посилався на наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні підозрюваним злочина, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_8 , ніде не працює, законних джерел заробітку не має, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним інших злочинів проти власності та продовження своєї злочинної діяльності з метою отримання матеріальної вигоди. ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, тому, перебуваючи на свободі, може покинути територію Харківської чи Сумської областей, й переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року вказане клопотання слідчого задоволено. ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 днів, починаючи з дня фактичного затримання 21.10.2019р. до 18.12.2019р. і визначено заставу в розмірі 592065 гривень, при внесенні якої його вирішено з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого , прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України і вважав доведеними наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину. Оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину за попередньою змовою групою осіб, одружений, має малолітню дитину, не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість, і, усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, ОСОБА_8 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних, чи вчинити інший злочин, а тому слідчий суддя вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання зазначеним ризикам, і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, дані про особу підозрюваного, який одружений, має малолітню дитину, не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України і не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).

Виходячи з вимог КПК України щодо необхідності визначення розміру застави з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обгрунтовано визначений розмір застави у 295 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В розумінні вимог ст.ст. 1,2,3,7,9,182 КПК України сума застави має обраховуватись в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків

Механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави регулюється Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27)) і відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривень.

Таким чином, 295 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 1921 грн., становить 592 065 грн. Даний розмір застави відповідає вимогам ст. 187 КПК України і здатний забезпечитиутримування підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення порядку затримання підозрюваного, відсутність судимості у підозрюваного відповідно до ст. 89 КК України, його особисті дані, наявність дружини і дітей, недослідження відомостей про майновий стан не свідчить про необґрунтованість ухвали слідчого судді. Посилання на відсутність обґрунтування висновків суду в ухвалі і не надання оцінки доказам сторони захисту, з питання характеру і розміру заподіяної шкоди не відповідають матеріалам справи. Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим. Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Посилання на те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків чи потерпілих та іншим чином перешкоджати кримінальному провадження не спростовує і не мінімізує вказаних ризиків і також не свідчить про необгрунтованість ухвали слідчого судді.

Посилання на рішення ЄСПЛ та Конвенцію заслуговують на увагу. Проте ці посилання в апеляційній скарзі не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій обґрунтовано вказано про сталу практику ЄСПЛ. Доводи скарги стосовно не доведеності вказаних в клопотанні ризиків спростовуються матеріалами справи. Наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків не спростовує та не мінімізує наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Розмір застави стосовно прожиткових мінімумів для працездатних осіб прийнятний слідчим суддею з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката стосовно того, що підозрюваний не довів злочин до кінця, то слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. на недоведеність і необґрунтованість підозри спростовуються матеріалами справи.

В засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що під час затримання підозрюваного були вилучені предмети, пристосовані для вчинення злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , як захисника підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року скасувати в частині визначення розміру застави в сумі 592 065 грн. та в цій частині постановити нову ухвалу.

Визначити розмір застави в сумі 566 695 грн., що дорівнює 295 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді