Дата документу 05.12.2019 Справа № 937/8727/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/1186/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 937/8727/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з апеляційною скаргою останніх на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2019 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України.

Згідно зі змістом ухвали, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що 08.10.2019 заявники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися із заявою повідомленням про вчинення кримінального правопорушення посадовою особою Державної міграційної служби, а саме начальником Мелітопольського відділення ОСОБА_9 відносно заявників за ч.1 ст.364, ч.2 ст.382, ч.1 ст.384, ч.1 ст.157 КК України.

Підставою для звернення є невиконання рішення суду саме начальником Мелітопольського міського відділу ДМС України у Запорізькій області ОСОБА_9 , до заяви повідомлення були додані рішення судів які набрали законної сили та які відмовляється виконувати ОСОБА_10 , додані письмові докази, які підтверджують умисність вчинення правопорушення відповідно за ч.1 ст.364, ч.2 ст.382, ч.1 ст.384, ч.1 ст.157 КК України з додатками в кількості 12 копій письмових документів. Оскільки до теперішнього часу кримінальне провадження не розпочато, а заява повідомлення про злочин розглянута в порядку звернення громадян, вони просять суд зобов`язати працівників Мелітопольського ВП ГУНП внести відомості за заявою до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя зазначила, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних не має, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. У даному випадку повідомлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам діючого законодавства, в ньому не наведено об`єктивних даних, які свідчать про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст.382, ч.1 ст.384, ч.1 ст.157 КК України начальником Мелітопольського міського відділу ДМС України у Запорізькій області ОСОБА_9 , а тому дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , випливає що під час розгляду скарги слідчим суддею порушено процесуальні вимоги. Після виходу слідчого судді до нарадчої кімнати, вона не повернулась до зали суду та не оголосила прийняте рішення. Рішення суду у вигляді резолютивної частини, в якому їм відмовлено у задоволенні скарги апелянти дізнались лише 06.11.2019, що є порушенням ст.306 КПК України. Апелянти вважають, що слідчим суддею не ознайомлено з матеріалами справи з доказами наданими заявниками, а ввесь судовий розгляд звівся лише на встановленні обставин навіщо заявнику паспорт у формі книжечки, вимагання від заявників надати рішення суду яке набрало законної сили про зобов`язання відділу ДМС видати паспорт ОСОБА_8 , криків та психологічного тиску на заявників та погроз ОСОБА_8 стосовно невиконання ним норм законодавства, що є порушенням норм процесуального права.

На підставі викладеного просять скасувати ухвалу слідчого судді від 01.11.2019 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; скаржника, яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного висновку.

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку, окрім іншого, також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України. Ч.1 ст.309 КПК України встановлює перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Відповідно до частини 2 цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Відповідно до правил ч.3 ст.309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Таким чином, процесуальний закон встановлює вичерпний перелік випадків коли ухвали слідчого судді підлягають оскарженню, але постановлені в межах його (слідчого судді) повноважень.

Разом з тим, кожна людина має право розраховувати, що до неї буде застосована належна правова процедура. Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи вказані положення ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.11.2019 не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, однак у зв`язку з процесуальними порушеннями, суд апеляційної інстанції приймає апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді до розгляду.

В свою чергу відповідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування. Наступне, відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Щодо суті вирішення клопотання слідчим суддею, то суд апеляційної інстанції виходить з того, що згідно з вимогами ст.370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Стаття 412 КПК України визначає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, зокрема у п.7 ч.2 цієї статті, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

На думку колегії суддів, прийнята слідчим суддею ухвала вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду, ОСОБА_7 зазначила, що після виходу слідчого судді до нарадчої кімнати, вона не повернулась до зали суду та не оголосила прийняте рішення. про результат розгляду скарги апелянти дізнались лише 06.11.2019, після отримання копії резолютивної частини ухвали слідчого судді.

Вказані доводи апелянта, колегія суддів вважає таким, що заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів провадження встановлено відсутність звукозапису судового засідання від 01.11.2019 року, а саме оголошення резолютивної частини ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю пояснень апелянта, що внаслідок встановлення порушень КПК України, що передбачено п.7 ч.2 ст.412 та п.1 ч.1 ст.415 КПК України, оскаржувана ухвала у будь-якому випадку підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального.

Разом з тим, слід зазначити, що під час розгляду скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідчий суддя не визначила об`єкт дослідження даної скарги, не встановила суть поданої скарги, не розглянула по суті скаргу. Натомість скарга подана ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосувалась бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою останніх. В той же час, з технічного запису судового засідання встановлено, що слідчий суддя почала з`ясовувати обставини, які не відносяться до питань, зазначених в скарзі.

Відповідно до п.п.4, 7 ч.2 ст.412 КПК України, вказані порушення, що встановлені при апеляційному розгляді належить вважати істотними, а їх наявність, згідно вимог зазначеної норми, обумовлює безумовне скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що чітко передбачено п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2019 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4