Справа № 359/7929/19
Провадження № 1-в/359/291/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» вересня 2019 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК-119 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борисполя в режимі відеоконференції клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кізомис Білозерського району, Херсонської обл., громадянина України, засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.02.2017 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 15.08.2016 р. Також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 15.08.2016 року по 21.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Бориспільській виправній колонії №119.

Засуджений звернувся до суду із заявою про застосування по відношенню до нього умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник БВК-119 в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечує.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та за весь період відбування покарання мав 3 стягнення та жодного заохочення, тому підстав для умовно-дострокового звільнення, передбачених ст. 81 КК України, немає.

Ознайомившись із думкою учасників провадження та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно, щоб засуджений відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З характеристик із місця відбування засудженим покарання вбачається, що ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 17.08.2016 року. Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе з негативного боку. Мав 2 стягнення, які були накладені до вступу вироку в законну силу, заохочень не мав. До праці не залучався. Під час знаходження в Житомирській виправній колонії № 4 зарекомендував себе посередньо, притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 1 стягнення. Утримуючись в Ніколаєвському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відбуває покарання 07.12.2017 року. За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. Засудженому було запропоновано бути працевлаштованим на виробництві, але останній відмовився. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціальну-корисну активність в організації їх роботи. Згідно висновку «БВК 119», ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є передчасним.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволенні клопотання.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1