Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5725/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м 'яким,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про відмову про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 із заявою про заміну покарання більш м`яким звернувся, відбувши у виправному центрі трохи більше року з чотирьох з половиною років до кінця строку; відбувши значну частину строку покарання на даний час фактично заперечує свою вину у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину; добровільно збитки не відшкодовує, хоча і працював та відповідно мав заробітну плату, що вказує на недосягнення мети покарання.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити нову ухвалу, якою замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_9 на більш м`яке у вигляді 2-х років виправних робіт. Стверджує, що засуджений став на шлях виправлення, що підтверджується характеристикою адміністрації виправного центру № 108, де він характеризується позитивно, має 10 заохочень за час відбуття покарання, відсутні стягнення за останні 5 років відбування покарання. При цьому, суду були надані документи, які свідчать про гарантію працевлаштування та проживання засудженого, у разі заміни йому виду покарання на виправні роботи. Додатково захисник стверджує, що в судовому засіданні представник виправного центру № 108 підтримав клопотання засудженого про заміну йому виду покарання, зазначивши, що адміністрація виправного центру вважає, що засуджений ОСОБА_10 став на шлях виправлення, доводячи це своєю бездоганною поведінкою та ставленням до праці. При цьому, засуджений ОСОБА_10 у своєму клопотанні до суду зазначив, що винним себе визнає повністю та щиро кається. Також захисник посилається на те, що відбуваючи міру покарання у вигляді позбавлення волі та обмеження волі фактично засуджений ОСОБА_8 не має можливості повноцінно відшкодовувати шкоду, не маючи повноцінної заробітної плати. При цьому на його думку судом невірно було зазначено про невизнання засудженим вини у вчиненому злочині. Це ствердження суду є припущенням.

В судовому засідання захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, як таку, що підлягає задоволенню, оскільки наявні всі підстави до застосування до засудженого положень ст.82 КК України. Надав пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_8 , пояснивши, що вона є безпідставною, а ухвала суду першої інстанції обґрунтованою та законною, і скасуванню не підлягає, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Зазначених вимог суд першої інстанції при розгляді даного клопотання дотримався.

Так згідно матеріалів судового провадження ОСОБА_8 засуджений 28 грудня 2012 року Малинським районним судом Житомирської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 22.02.13 уточнено початок строку - 22.02.2011 року та зараховано в строк покарання строк тримання під вартою з 24.12.2010 року до 30.12.2010 року. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2016 року у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.02.2010 року до 30.12.2010 року та з 22.02.2011 року до 18.06.2013 року. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2018 року згідно зі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на 4 роки 6 місяців 29 днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання: 22.02.2011 року - для позбавлення волі, для обмеження волі - 10.05.2018 року; кінець строку: 10.07.2022 року; 2/3 строку відбув 14.02.2018 року.

В місцях позбавлення волі знаходиться з 25.02.2011 року. За час утримання в ДУ «Житомирська УВП (№8)» характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 30.06.2013 року відбував покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4). За період відбування покарання характеризувався посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускав, заохочень не мав. З 13.08.2013 року утримувався в ДУ «Житомирська УВП (№8)». За час утримання характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 22.12.2013 року відбував покарання в ДУ «Житомирська ВК (№4). За період відбування покарання характеризувався позитивно. Допустив 2 порушення встановленго порядку відбування покарання, які виразились у порушенні розпорядку дня, по фактам яких притягувався до дисциплінарної відпоівдальності. За сумліну поведінку та ставлення до праці 6 разів заохочувався адміністрацією установи. З 10.05.2018 року відбуває покарання в ДУ «Бердичівський ВЦ (№108)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує, реагує на них правильно. Працевлаштований робітником на контрагентному об`єкті за межами установи. До праці ставиться сумліно. За сумлінну поведдінку і ставлення до праці 4 рази заохочувався адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться добре. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумінням, не допускає порушення вимог пожежної безпеки. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та телефонних розмов. Має позов за виконавчими листами на суму 340734,50грн., який відшкодував на суму 3448,73грн.

Разом з тим, під час судового засідання в суді першої інстанції засуджений ОСОБА_8 на запитання про ставлення до злочину, за який відбуває покарання, вказав, що не має сенсу не визнавати вину, але він убивства не скоював, доказів цього не було. На запитання щодо викладених у вироку обставин, заперечив ці обставини, вказавши, що такого не було, він лише возив клієнтів. Тобто, не визнав вину у вчинені злочину за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за який відбуває покарання.

З огляду на викладене, аналізуючи всі обставини, які впливають на вирішення даного клопотання в сукупності, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого, передбачених ст. 82 КК України.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне погодитися.

Крім того, слід зазначити, що засуджений ОСОБА_8 вже звертався до суду про застосування до нього положень ст.82 КК України і ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2018 року останньому невідбуту частину покарання замінено на 4 роки 6 місяців 29 днів обмеження волі. При цьому, засуджений ОСОБА_8 , хоча формально і має право на повторне звернення до суду із клопотанням (заявою) про застосування положень ст.82 КК України, але враховуючи всі перелічені в цій ухвалі обставини в своїй сукупності, вважати таке клопотання обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, підстав не вбачається.

Всі вказані обставини були враховані судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 , ухвала суду є обгрунтованою та належним чином вмотивованою, і відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника засудженого, викладені в його апеляційній скарзі, зокрема про те, що засуджений став на шлях виправлення, що підтверджується характеристикою адміністрації виправного центру № 108, де він характеризується позитивно, має 10 заохочень за час відбуття покарання, відсутні стягнення за останні 5 років відбування покарання, не спростовують ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, за який останній відбуває покарання, що не свідчить про виправлення засудженого, а тому такі твердження сторони захисту не можуть бути при цьому безумовною підставою для застосування до останнього положень ст. 82 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що суду були надані документи, які свідчать про гарантію працевлаштування та проживання засудженого у разі заміни йому виду покарання на виправні роботи є необгрунтованими, оскільки вказані документи в матеріалах судового провадження відсутні. Крім того лише можливість майбутнього працевлаштування не може бути підставою для заміну невідбутого покарання у виді обмеження волі на виправні роботи, як про це просить засуджений та захисник.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що адміністрація виправної установи, не дивлячись на згоду представника в судовому засіданні на задоволення заяви засудженого, самостійно з поданням про застосування до останнього положень ст. 82 КК України до суду не зверталася.

Також твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що засуджений ОСОБА_10 у своєму клопотанні до суду зазначив, що винним себе визнає повністю та щиро кається, не спростовує ту обставину, що під час судового розгляду клопотання в суді першої інстанції засуджений заперечував свою вину у вчиненому злочині. Зазначеним обставинам суд вправі надати відповідну оцінку та врахувати при вирішення даного питання..

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м 'яким без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: