Справа № 460/3662/18
Провадження №1-кп/460/326/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000741 від 16.06.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.07.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробувальним терміном 3 роки, вироком Франківського районного суду м.Львова від 18.12.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15-ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з остаточним покаранням 3 роки 10 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 30.05.2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з остаточним покаранням 3 роки 3 місяці позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 16.06.2018 року о 03 год 00 хв, знаходячись поблизу адміністративної будівлі Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, яка розташована на вул. Незалежності, 1 в с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник в приміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області Івано-Франківської РЛ №2 МОЗ України, звідки викрав комп`ютерний монітор марки «Asus» вартістю 3000 грн, комп`ютерний монітор марки «LG» вартістю 792 грн, комп`ютерний системний блок «AMD А4 4020» вартістю 8487 грн, «WI-FI» роутер вартістю 200 грн, сумку-холодильник вартістю 45 грн, які належали Івано-Франківській РЛ №2 МОЗ України, а також викрав грошові кошти в сумі 2000 грн, які належали ОСОБА_6 , а всього викрав майна на загальну суму 14524 грн та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану із проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 185 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 16.06.2018 року перебуваючи в с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, викрав з приміщення амбулаторії два комп`ютерні монітори, один системний блок, вай-фай роутер, сумку та грошові кошти в сумі 2000 грн, з місця події пішов, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах КНП ЯРРЛО «Івано-Франківська РЛ» про відшкодування шкоди, завданої державі кримінальним правопорушенням в сумі 12524 грн визнав.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала клопотання про розгляд провадження у її відсутності як потерпілої, так і відсутності її в якості представника потерпілого Івано-Франківської РЛ, зазначила, що шкода завдана кримінальним правопорушенням не відшкодована.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану із проникненням у інше приміщення.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем реєстрації, перебуває на обліку в нарколога з листопада 2012 року з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності", на обліку у психіатра не перебуває, злочин вчинив в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, раніше неодноразово судимий, пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, як єдиний засіб перевиховання в умовах ізоляції від суспільства.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено, що вирокомФранківського районного суду м.Львова від 18.12.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вирокомЖовківського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин до постановлення вироку Франківським районним судом м. Львова від 18.12.2018 р., Жовківським районним судом Львівської області від 24.01.2019 року та вироку Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2019 року, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань.
Судом встановлено, що вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 21.08.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, однак на день розгляду справи відсутні відомості щодо набрання вказаним вироком законної сили, а відтак він не враховується судом при призначенні покарання.

Прокурором в інтересах КНП ЯРРЛО «Івано-Франківська РЛ» заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_5 на користь кошти в сумі 12524.00 грн.

Із змісту ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки в судовому засіданні встановлена винуватість ОСОБА_5 у спричинені потерпілому КНП ЯРРЛО «Івано-Франківська РЛ» матеріальної шкоди шляхом викрадення майна, яке належало потерпілому, обвинувачений не заперечує щодо стягнення з нього завданих збитків, цивільний позов є підставним та підлягає задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілого КНП ЯРРЛО «Івано-Франківська РЛ» 12524 (дванадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн 00 коп.

Речові докази відсутні.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком, вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.12.2018 р., вирокомЖовківського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2019 р. ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 23.06.2018, відповідно до ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, тобто з часу фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. витрат за проведення трасологічної експертизи Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Цивільний позов прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Комунального некомерційного підприємства Яворівської районної ради Львівської області «Івано-Франківська районна лікарня» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального некомерційного підприємства Яворівської районної ради Львівської області «Івано-Франківська районна лікарня» (, Львівська область, Яворівський район, смт. Івано-Франкове, вул. Львівська, 52) шкоду, завдану державі кримінальним правопорушенням в розмірі 12524 (дванадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн 00 коп.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1