Справа №463/6627/19
Провадження №1-кс/463/3868/19
У Х В А Л А

17 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 16 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001845 від 7 серпня 2019 року.

Скаргу мотивує тим, що скаржник проходив експертизу, скаржився на біль. Також, було допитано свідка подій, проте жодних даних про це в постанові немає. Також не зазначено про подану скаржником заяву про визнання потерпілим, цивільний позов та клопотання про обрання запобіжного заходу. Таким чином, слідство проведено не повністю, чим порушено права заявника як потерпілого.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним в скарзі.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином, заперечення на скаргу не подав. Оскільки його неявка до суду не перешкоджає розгляду скарги, вважаю за можливе здійснити розгляд такої на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001845 від 7 серпня 2019 року, в провадженні Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України. 16 серпня 2019 року слідчий Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 виніс постанову та закрив кримінальне провадження №0001845, оскільки в ході слідства не встановлено обов`язкового елементу складу злочину, передбаченого ст..125 ч.1 КК України не виявлено тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 .

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ч.1, ч.4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність ознак злочину, оскільки у вказаному кримінальному проваджені факт спричинення тілесних ушкоджень не встановлено.

Так, з об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, характеризується спричиненням особі ушкоджень у виді легкого тілесного ушкодження.

Тілесні ушкодження порушення анатомічної цілісності та фізіологічної функції органів та тканин, що виникає внаслідок дії чинників зовнішнього середовища, у т.ч. внаслідок травми.

Тяжкість тілесних ушкоджень міра завданої шкоди здоров`ю людини; визначається судово-медичним експертом у відповідності до чинних "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та залежить від виду тілесних ушкоджень ступеня порушення анатомічної цілісності або фізіологічної функції органів та тканин, що виникли внаслідок травми.

Положеннями ч.2 ст.242 КПК України встановлено обов`язковість встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень шляхом проведення експертизи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, згідно висновку експерта №703 під час проведення судової-медичної експертизи у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не виявлено. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, заявник за медичною допомогою не звертався, жодних медичних документів щодо погіршення стану здоров`я у час інкримінованих дій не надавав.

Таким чином, оскільки заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не встановлено, можливість встановлення таких вичерпана, а тому склад злочину передбачений ч.1 ст.125 КК України відсутній.

Вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погоджується і вважає, що постанова є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані встановив, що така ознака об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України як заподіяння тілесних ушкоджень заявнику відсутня, а тому він підставно закрив кримінальне провадження.

При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання інших осіб, ні інші можливі подальші слідчі дії, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається. Доводи скаржника щодо подання ним заяви про визнання потерпілим є також безпідставними, оскільки у випадку подання особою заяви про вчинення щодо нього злочину окреме визнання особою потерпілим положеннями КПК України не передбачене. Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що скаржник перебуває в статусі потерпілого та в такому статусі щодо нього призначалась експертиза.

Таким чином, скарга є безпідставною і її слід відхилити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 16 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001845 від 7 серпня 2019 року - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1