Ухвала

11 червня 2019 р.
м. Київ

справа № 644/9758/16-к
провадження № 51 7268 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Орджнікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року щодо нього,
встановив:
Вироком Орджнікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 187 КК України строком на 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 15 і п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю; за п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
На відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ухвалено стягнути відповідно 37000 грн. та 600000 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
У строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строк його попереднього ув`язнення у період з 03 серпня 2016 року по 16 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року вирок стосовно ОСОБА_4 залишено без мін.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 02 серпня 2016 року по 16 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_4 оскаржив вирок Орджнікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року щодо нього в касаційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з положеннями п.п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити дані про судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Прохання особи, що подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції повинно узгоджуватись із вимогами ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Також, відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений у ній зазначає про неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 187 КК України. Просить пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання, разом із тим висловлює вимогу про скасування судових рішень.
Слід звернути увагу, що доводи касаційних скарг щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Однак у скарзі не наведено належного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень та закриття кримінального провадження на підставах, передбачених ст. 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 412-414, 370, 419 цього Кодексу.
Висловлюючи прохання про пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, скаржник не зазначає про жодну з обставин, яка не була врахована чи неналежно була врахована місцевим судом при призначенні йому покарання. Також скаржником не зазначено про підстави для скасування судового рішення апеляційного суду.

Отже, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, скаржник має конкретно вказати, в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Оскільки касаційна скарга засудженого неналежно обґрунтована, а його прохання висловлено не конкретно, Суд позбавлений можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.
Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» скаржник має право на отримання безоплатної вторинної допомоги, в тому числі для складення документів процесуального характеру.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджнікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року щодо нього залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3