Справа № 308/5118/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 09.04.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби військової частини НОМЕР_1 , солдата, навідника оператора 1 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-піхотної роти, уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходивши військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.04.2019 року близько 05:00 год., через вхідні двері шляхом вільного доступу проник у приватний будинок, що знаходиться за адреосю: АДРЕСА_2 , де заволодів особистими речами потерпілого ОСОБА_6 , а саме: грошовими купюрами у розмірі 6500 угорських форинтів, 354 гривнями, мобільними телефонами марки «Lenovo A706» та марки «Meizu M578H», однак виконавши усі дії, які необхідні для вчинення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки такі дії були припинені потерпілим.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.05.2019 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Потерпілий не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він просив провести розгляд справи без його участі, при цьому зазначивши, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому визначену у ній міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 07 травня 2019 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 травня 2019 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 09.04.2019 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 1256,08 /одну тисячу двісті п`ятдесят шість грн. вісім коп./ гривень.

Речові докази:

- мобільні телефони марки «Lenovo A706» та марки «Meizu M578H», грошові кошти у розмірі 6500 угорських форинтів та 354 гривні повернути ОСОБА_6 ;

- сім відрізків стрічки скотч з папілярними лініями пальців рук, які упаковано до паперового конверту залишити при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1