Дата документу 02.09.2019 Справа № 554/37/19
УХВАЛА
іменем України
02 вересня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2019 року представник заявника звернувся до суду із вищевказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 21.08.2019 року про повну відмову в задоволенні клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року; зобов`язати слідчих та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року поновити досудове розслідування та провести у ньому наступні слідчі (розшукові) дії: допитати як свідка заступника начальника ГУНП в Полтавській області начальника слідчого управління ОСОБА_6 , який обізнаний у підставах та обставинах затримання, обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 ; допитати як свідка першого заступника начальника СБ України в Полтавській області ОСОБА_8 з обставин отримання інформації та написання відповіді №66/8/9-7660 від 05.11.2018 року на доручення слідчого щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 , яка стала однією з підстав для затримання останнього; допитати як свідка голову громадської організації «Контроль діяльності перевізників» ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_1 ), який будучи допитаним у кримінальному провадженні №0000352 як очевидець вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчиняє злочин.

В обґрунтування скарги представник заявника адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що слідчим другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.371, ч.1 ст.366 КК України.

16 серпня 2019 року адвокат звернувся до слідчого в порядку ст.220 КПК України із клопотанням про проведення слідчих дій з метою отримання доказів, в якому просив про допит як свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та витребування висновку службового розслідування ГУНП в Полтавській області за фактом затримання ОСОБА_7 слідчим ОСОБА_3 . Дане клопотання цього ж дня було отримано канцелярією ТУ ДБР у м.Полтаві.

Як зазначає представник заявника, 21.08.2019 року, тобто з порушенням визначеного КПК України терміну, на його адресу надійшла відповідь слідчого та постанова про повну відмову в задоволенні клопотання від 21.08.2019 року. Підставами для відмови у допиті свідків слідчим указано, що вони не володіють інформацією щодо затримання ОСОБА_7 , а також те, що ОСОБА_9 не може бути очевидцем, який вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчиняє злочин, оскільки його дані не зазначені у протоколі затримання.

У зв`язку з цим вважає оскаржувану постанову незаконною, та слідчим було порушено вимоги ст.ст.2, 93 КПК України, тим самим відмовлено стороні захисту в отриманні доказів, які свідчать про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_3 . Крім того, з супровідного листа вбачається, що слідчим 15.08.2019 року розпочато виконання вимог ст.290 КПК України. З цього приводу зауважив, що ст.283 КПК України визначено загальні положення закінчення досудового розслідування та виконання вимог ст.290 КПК України є лише етапом звернення до суду з обвинувальним актом та не позбавляє права сторони захисту на звернення з обґрунтованими клопотаннями про проведення слідчих дій, а слідчого обов`язку поновити досудове розслідування та провести слідчі дії. На цій підставі вважає, що постанова слідчого повинна бути скасована та слідчого необхідно зобов`язати провести слідчі дії, вказані ним у клопотанні, та задовольнити вимоги даної скарги.

У судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 та представник заявника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Представник Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя встановив таке.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000002 від 05.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.366 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що 16.08.2019 року представник заявника адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого у вказаному кримінальному провадженні з клопотанням вих.№71/19 про проведення слідчих і процесуальних дій. В клопотанні адвокат, посилаючись на необхідність отримання достовірних і допустимих доказів та забезпечення права на захист, ставив питання про допит свідків у кримінальному провадженні №0000002, а також витребування висновку службового розслідування (а.с.4).

Постановою слідчого від 21 серпня 2019 року відмовлено захиснику ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження №0000002 від 05.12.2018 року за ч.1 ст.371, ч.1 ст.366 КК України про проведення слідчо-процесуальних дій в межах кримінального провадження (а.с.6-8).

Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчі (розшукові) дії, вимоги до них та порядок проведення, викладені в главі 20 КПК України. Зокрема, ч.ч.1,2 ст.223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. До таких дій, зокрема, віднесено допит (ст.224 КПК України).

З аналізу статті 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом із цим, слідчим указаної норми під час розгляду клопотання представника заявника не дотримано.

Так, підставами для проведення допиту є наявність достатніх відомостей про те, що певній особі відомі обставини, які мають значення для кримінального провадження та їх можна отримати шляхом проведення допиту.

Наявність відповідних підстав допиту як свідків заступника начальника ГУНП в Полтавській області начальника слідчого управління ОСОБА_6 , першого заступника начальника СБ України в Полтавській області ОСОБА_8 , а також голови громадської організації «Контроль діяльності перевізників» ОСОБА_9 у клопотанні адвоката детально розкрито. Питання, які не з`ясовані у даних свідків, на думку адвоката, є важливими для встановлення обставин кримінального правопорушення, і отримати їх іншим шляхом не видається можливим.

Такі вимоги адвоката направлені виключно на дотримання змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також забезпечення права на захист як загальних засад кримінального провадження (ст.ст.7, 20, 22 КПК України).

З матеріалів скарги та, зокрема, зі змісту оскаржуваної постанови, видно, що допит зазначених осіб не здійснювався, натомість, слідчим зазначено про те, що вказані особи не можуть бути допитані як свідки лише з причин того, що вони не були учасниками подій затримання, що мало місце 07.11.2018 року, не володіють інформацією щодо затримання, через що показання інших допитаних осіб щодо цього під сумнів не ставляться. Однак, такі мотиви не можна вважати вагомими і переконливими для прийняття постанови.

Водночас, дані, щодо яких можуть бути обізнані вказані особи як свідки, мають істотне значення для повного, об`єктивного і всебічного встановлення обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, з огляду на те, що ці особи можуть володіти певною інформацією щодо підстав та обставин затримання ОСОБА_7 в силу свого посадового становища, повноважень або відомих тільки їм обставин вчинення можливого злочину тощо. А тому такі факти мають бути перевірені належним чином шляхом проведення відповідних слідчих дій, зокрема, допитів. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що слідчим передчасно і безпідставно зроблено висновки про відсутність доказового значення результатів проведення таких слідчих дій і необґрунтовано було відмовлено у допиті свідків. Разом із тим, стороною обвинувачення не було належним чином обґрунтовано протилежного ні в постанові слідчого, так і не надано відповідних доказів і не доведено в судовому засіданні в передбаченому законом порядку.

Так, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови від 21.08.2019 року не були забезпечені в повному обсязі вимоги кримінального процесуального закону щодо змагальності сторін кримінального провадження, а також вимоги щодо забезпечення права сторони захисту на збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчої (розшукової) дії, якою є допит свідка та показання якого є процесуальним джерелом доказів.

Оскаржуване рішення слідчого про повну відмову в задоволенні клопотання щодо здійснення допитів свідків не відповідає вимогам ст.110 КПК України. Відсутні розумні доводи, що перешкоджають у проведенні таких слідчих дій та реалізації процесуальних прав учасника кримінального провадження, через що прийняте слідчим рішення від 21.08.2019 року не узгоджується з чітким застосуванням Закону, а відтак, наявні достатні правові підстави для його скасування.

За наведених вище обставин, підстав для проведення допиту вказаних осіб у встановленому законом порядку (ст.224 КПК України) є достатньо, а здійснення вказаних слідчих дій, що порушуються перед слідчим, у даному випадку є доцільним, тим самим буде забезпечено дотримання принципу змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Також слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка послідовно виходить із того, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним, органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом із тим, обставини, зазначені в листі слідчого №Б-4931/02-2 від 21.08.2019 року щодо наявності доручення прокурора у кримінальному провадженні та повідомлення 15.08.2019 року сторонам про завершення досудового розслідування, не перешкоджають проведенню згаданих слідчих дій, оскільки на час розгляду даної скарги прокурором відповідно до вимог ст.283 КПК України не вчинено будь-якої з дій, визначених ч.2 ст.283 КПК України, відповідних доказів та відомостей суду не представлено, тому слід дійти висновку, що досудове розслідування наразі не закінчене, а скарга підлягає розгляду слідчим суддею, як така, що подана на стадії досудового розслідування.

Крім того, згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За цих умов, вимоги скарги щодо зобов`язання поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні не підлягають задоволенню, оскільки розгляд даного питання не входить до компетенції слідчого судді.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що слідчим необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування, оцінюючи обґрунтованість заявленого стороною захисту клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення вимог скарги, у зв`язку з чим постанова слідчого від 21.08.2019 року в цій частині підлягає скасуванню та слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчих здійснити допит свідків відповідно до заявленого стороною захисту клопотання від 16.08.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 20, 22, 26, 110, 220, 223, 224, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 21.08.2019 року в частині відмови у задоволенні клопотання про допит свідків у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року.

Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 та слідчих у кримінальному провадженні №0000002, внесеному до ЄРДР 05.12.2018 року, допитати як свідка заступника начальника ГУНП в Полтавській області начальника слідчого управління ОСОБА_6 щодо підстав та обставин затримання, обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 ; допитати як свідка першого заступника начальника СБ України в Полтавській області ОСОБА_8 з обставин отримання інформації та написання відповіді №66/8/9-7660 від 05.11.2018 року на доручення слідчого щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 , яка стала однією з підстав для затримання останнього; допитати як свідка голову громадської організації «Контроль діяльності перевізників» ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_1 ), який будучи допитаним у кримінальному провадженні №0000352 як очевидець вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчиняє злочин, з дотримання вимог КПК України.

У задоволення інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1