Справа № 464/1720/19
пр.№ 1-кп/464/286/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000753 від 21.03.2019 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Рогатинського району, с.Луковець-Вишнівський, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 20.03.2019 о 22:04 год., перебуваючи на вулиці Стрийська, 109 у м. Львові, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з мобільного телефону із встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 на лінію екстреного виклику оператора «102» Національної Поліції України у Львівській області та повідомив працівникам національної поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування Львівського автовокзалу що по вул.Стрийська 109 у м.Львові, що призвело до порушення роботи установи, а також безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, чи іншими тяжкими наслідками, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 юристом 1 класу ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000753 від 21.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 22.03.2019 про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення цього злочину, сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.259 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Також сторони погоджуються на застосування ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 3 (три) роки із застосування ст.76 КК України та покладенням на ОСОБА_3 наступних обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому, підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.259 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений чітко вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, без жодного тиску на обвинуваченого, погоджена зі всіма сторонами кримінального провадження, та така угода відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Заслухавши думку прокурора, в підтримку клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Судом встановлено, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.259 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу, яка передбачена санкцією цієї статті.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, який, враховуючи положення ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України вірно, оскільки останній завідомо неправдиво повідомив про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, чи іншими тяжкими наслідками.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У відповідності до положень ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно обвинуваченого, яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.1 ст.259 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України судом не знайдено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 березня 2019 року між прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000753 від 21.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Речові докази: мобільний телефон та сім картку мобільного оператора № НОМЕР_1 , яке передано на зберігання ОСОБА_3 залишити у власності останнього; компакт диск ДВД з звукозаписом телефонної розмови абонента № НОМЕР_1 залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1