Справа № 755/8418/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003274 від 21.04.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.01.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 20.04.2019 приблизно о 20 год. 30 хв., перебував, біля будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де він побачив раніше невідомих йому чоловіків, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували біля третього під`їзду вказаного будинку, й у зв`язку з відсутністю грошових коштів та скрутним матеріальним становищем, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований заволодіння чужого майна шляхом обману та зловживання довірою, а саме майном , що належать ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , з подальшим обернення його на свою користь.

Для досягнення вказаного умислу, ОСОБА_4 , представившись працівником поліції та пред`явивши посвідчення невідомого походження, під приводом перевірки документів, запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пройти до приміщення четвертого під`їзду будинку, що розташований по АДРЕСА_3 . Перебуваючи в приміщенні вказаного під`їзду, останній вимагаючи від ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , надати йому для перевірки власні мобільні телефони, а саме мобільний телефон марки «Мейзу Про7плюс», чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_1 , вартістю 6999 гривень, в середині якого була сім карта мобільного оператора «Київстар», матеріальної цінності не становить, що належить ОСОБА_5 та мобільний телефон марки «Самсунг Гелаксі А5», сірого кольору, IMEI1 НОМЕР_2 вартістю 10000 гривень, в середині якого була сім карта мобільного оператора «Київстар», матеріальної цінності не становить, що належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужого майна шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_4 , взяв в руки вказані мобільні телефони та направився до виходу з під`їзду, але з причин, які не залежали від його волі, довести злочинний умисел до кінця не зміг, оскільки був зупинений потерпілим ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , останній вихопивши з рук у ОСОБА_4 , власні мобільні телефони вибігли з під`їзду зачинивши ОСОБА_4 , в приміщенні вказаного під`їзду.

Також, ОСОБА_4 20.04.2019 приблизно о 20 год. 30 хв., перебував в приміщенні під`їзду № 4, будинку, що розташований за адресою: м. Київ вул. Будівельників, 12-Б, у зв`язку з відсутністю грошових коштів та скрутним матеріальним становищем, у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме рюкзака темно-зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 , матеріальної цінності не становить з речими наявними в ньому та рюкзака памаранчевого кольору, що належить ОСОБА_6 , матеріальної цінності не становить з речими наявними в ньому, з подальшим обернення їх на свою користь.

Для досягнення вказаного умислу, ОСОБА_4 , підійшов до підвіконня де лежали вказані речі та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв рюкзак темно-зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 , матеріальної цінності не становить в якому знаходились речі, лікарський засіб «Ламотрин100», матеріальної цінності не становить, парасолька чорного кольору вартістю 600 гривень, та гаманець коричневого кольору цінності не становить всередині, якого знаходилась готівка у сумі 100 грн., що належить ОСОБА_5 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , цінності не становить та рюкзак помаранчевого кольору з сірими смужками марки «Garfild», що належить ОСОБА_6 , вартістю 200 гривень, павербанк марки «Гольф 2000 мілі ампер», білого кольору вартістю 995 гривень, кабель для зарядки вартістю 50 гривень, шарф вартістю 150 гривень, шапка темно-сірого кольору вартістю 100 гривень, зв`язка ключів цінності не становить, картка «УкрсибБанк» НОМЕР_3 , цінності не становить, студентський квиток цінності не становить, запальничка цінності не становить, та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , що належать ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , сховав викрадене майно у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 спричинивши своїми злочинними діями, потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 700 гривень 00 копійок, та потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальної шкоди на загальну суму 1495 гривень 00 копійок.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини їх вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому.
Останній також виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившисьдопитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі№ 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.
При кваліфікації дій обвинуваченої суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,суд у ракурсі кримінально-правової оцінки поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, з огляду на дійсність факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності та відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини того ж Кодексу, кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 185 КК України, так як учинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце проживання, стан здоров`я, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статей 185, 190 КК України у виді позбавленні волі, із визначенням покарання за сукупністю злочинів у порядку ст. 70 того ж Кодексу.
Також, суд ураховуючи, що обвинувачений 15.01.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України був засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки, уважає за доречне визначити остаточне покарання згідно ст. 71 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2013 в частині призначеного покарання у виді штрафу - виконувати самостійно, згідно ч. 3 ст. 72 КК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
· за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

· за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Дарницьким районним судом м. Києва від 15.01.2019 з покаранням за даним вироком остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2013 в частині призначеного покарання у виді штрафу - виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з дня затримання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.01.2019 у справі № 753/20964/18.
Речові докази, визнані такими, згідно постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 23.04.2019, та передані на зберігання потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, залишити у їх володінні.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1