ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/161/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 623/3299/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дзержинськ Донецької області, циганку, громадянку України, не працюючу з початковою середньою освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимої:
1) 28.02.2006 р. Білопольським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.3, 70. ч.4, 71 ч.1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі,
2) 28.05.2013 р. Білопольським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
3) 03.08.2017 р. Ізюмським міькрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням 2 роки,
яка фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання за ч.3 ст.185 КК України, який був вчинений 27.07.2017 року, до постановлення вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання даного покарання покаранням, яке було призначене ОСОБА_7 за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
За злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, які вчинено після постановлення вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року - 12.08.2017 р., 28.08.2017 р., 05.10.2017 р., 08.10.2017 р. та 26.10.2017 р. призначено ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_7 скоїла злочини в період відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року за ч.3 ст.185 КК України, остаточне покарання їй призначено на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків та до вказаного покарання ОСОБА_7 частково, у виді 1 (одного) місяця приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком суду і остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала, та знов скоїла аналогічні злочини.

Так вона, повторно, 27.07.2017 р. близько 11 год. 00 хв., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проникла у будинок АДРЕСА_1 , де таємно викрала ТВ-тюнер марки «World Vision T 54 M», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5212 від 21.11.2017, складає 93 грн., електронну книгу марки «Onyx Boox 67 ML Magellan 2», вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5212 від 21.11.2017, складає 226 грн., які належать ОСОБА_12 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 319 грн.

Також ОСОБА_7 , повторно, 12.08.2017 р. близько 11 год. 00 хв., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проникла у будинок АДРЕСА_2 , де таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung S3600 i», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5169 від 22.11.2017, складає 415 грн., електронну книгу «Kindle Paperwhite» виробник «Amazon», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5169 від 22.11.2017, складає 1193 грн., телевізійну приставку «Т2» марки «Strong SRT 8500», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5169 від 22.11.2017, складає 255 грн., каву «Jardin Americano ESPRESSO » в зернах, в полімерному пакеті, вагою 250 гр., у кількості 2 шт.,чай чорний виробник «Alokozay», вагою 100 гр., у кількості 3 шт., вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5169 від 22.11.2017, встановити не надалось можливим, які належать ОСОБА_13 , чим завдала останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1 863 грн.

Крім того, ОСОБА_7 повторно, 28.08.2017 р. близько 11 год. 00 хв., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проникла у будинок АДРЕСА_3 , де таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung Gt-S6102», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5293 від 28.11.2017 року, складає 350 грн., мобільний телефон марки «Sony Xperia Z3 Compact», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, складає 2550 грн. та ноутбук «Acer» модель «V3-771G-3311G1TMakk» вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, складає 8 508 грн., які належать ОСОБА_14 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 11 408 грн.

Крім того, ОСОБА_7 повторно, 05.10.2017 р. близько 10 год. 00 хв., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження запірного пристрою на вхідних дверях, проникла у будинок АДРЕСА_4 , де таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung E 1282», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5277 від 27.11.2017, складає 200 грн., кутову шліф машинку (болгарку) марки «Stern AG180L», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5277 від 27.11.2017, складає 359 грн., які належать ОСОБА_11 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 559 грн.

Після цього ОСОБА_7 , повторно, 08.10.2017 р. близько 11 год. 00 хв., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження запірного пристрою на вхідних дверях, проникла до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрала мобільний телефон «Nokia Х2-00», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5232 від 22.11.2017 року складає 325 грн., золотий ланцюжок вагою 3 гр., вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5232 від 22.11.2017 року складає 1 882 грн. 44 коп., золоту каблучку вагою 1,5 гр., вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5232 від 22.11.2017 року складає 941 грн. 22 коп., золоту підвіску, вагою 1,5 гр., вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5232 від 22.11.2017 року складає 941 грн. 22 коп., які належать ОСОБА_15 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 4089 грн. 88 коп.

Також, ОСОБА_7 повторно, 26.10.2017 р. близько 11 год. 00 хв., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проникла у будинок АДРЕСА_5 , звідки таємно викрала золотий хрестик 585 проби, вагою 1,5 гр., вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5214 від 22.11.2017 року, складає 943 грн. 78 коп., золотий ланцюжок 585 проби, вагою 3 гр., вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5214 від 22.11.2017 року, складає 1 887 грн. 57 коп., мiкро SD карту «Kingston» об`ємом 16 Гб, мiкро SD карту «Kingston» об`ємом 2 Гб, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5214 від 22.11.2017 року, встановити не надалось можливим, мобільний телефон марки «Ergo B400», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5230 від 22.11.2017, складає 645 грн., мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1200», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5230 від 22.11.2017, складає 223 грн., мобільний телефон марки «HTC One V», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5231 від 23.11.2017, складає 583 грн. 16 коп., телевізійну приставку Т2 марки «Strong SRT 8501», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5231 від 23.11.2017, складає 132 грн.50 коп., шуруповерт «DWT BM-110T», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5229 від 27.11.2017 року складає 473 грн., золоті сережки вагою 2 гр., вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5229 від 27.11.2017 року складає 1 258 грн. 38 коп., флеш-карту «Kingston», об`ємом 16 Гб, фотоапарат «Panasonic FZ-8», встановити вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5269 від 06.12.2017 року, не надалось можливим, які належать ОСОБА_16 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 6146 грн.39 коп.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню та незастосуванню закону, який підлягає застосуванню. Крім того, на думку прокурора, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_7 внаслідок м`якості. Тому просить ухвали новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, який вчинено 27.07.2017 р. до постановлення вироку Ізюмського міськрайонного суду від 03.08.2017 р. у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, яке було призначено ОСОБА_7 за вироком Ізюмського міськрайонного суду від 03.08.2017 р., даним покаранням, призначити їй покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

За злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, які вчинено після постановлення вироку Ізюмського міськрайонного суду від 03.08.2017 р. 12.08.2017 р., 28.08.2017 р., 05.10.2017 р., 08.10.2017 р., 26.10.2017 р. призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком суду у вигляді одного року позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити його.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання, яке не відповідає його особі та за своїм розміром є явно несправедливим. Звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_7 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася, має цивільного чоловіка та трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, тому просить пом`якшити призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, додавши про необхідність виключення з вироку посилання на застосування вимог ч.4 ст. 70 КК України, а також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 ; вислухавши обвинувачену, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора й зазначив, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, тому просила пом`якшити призначене їй покарання, а також надала суду клопотання про зарахування їй строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з`ясувавши позицію захисника адвоката ОСОБА_8 , яка заперечувала проти апеляційної скарги прокурора та просила задовольнити подану нею апеляційну скаргу; дослідивши матеріали провадження колегія суддів приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сама обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згодна з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченої за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання.

Аналізуючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного порядку призначення покарання та порушення при цьому закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що дії обвинуваченої за даним кримінальним провадженням за всіма епізодами злочинної діяльності кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів є вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

Оскільки ОСОБА_7 вчинила 6 тотожних злочинів, які кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України у суду відсутні підстави для окремого призначення покарання за ч. 3 ст. 185 КК України (епізод від 27.07.2017 року) та за ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди від 12.08.2017 р., 28.08.2017 р., 05.10.2017 р., 08.10.2017 р., 26.10.2017 р.), так як і не має підстав для призначення покарання за сукупністю цих окремих епізодів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора про окреме призначення покарання за різними епізодами злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України, що були вчинені як до постановлення вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року, так і після, а також застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю цих злочинів задоволенню не підлягають.

Разом з тим, судом першої інстанції необґрунтовано застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання за цими правилами за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки сукупність злочинів у даному кримінальному провадженні відсутня.

Кримінальним законом не передбачено можливості призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією частиною статті Кримінального кодексу України, а тому не ґрунтується на законі відокремлення злочинів по датам вчинення на ті, які були вчинені до ухвалення попереднього вироку та після нього.

Вірним у даному кримінальному провадженні є призначення покарання в наступному порядку: спочатку необхідно призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України та надалі призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України (вирок за даним провадженням та вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року).

Правильність вказаного позиції підтверджується й правовим висновком колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у Постанові від 22.05.2018 у справі № 187/1354/15.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок порушив вимоги положень ч.4 ст. 70 КК України, застосував закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції та часткового задоволення апеляційної скарги прокурора.

Стосовно апеляційних доводів захисника адвоката ОСОБА_8 про необхідність зміни вироку суду в частині призначеного покарання в сторону його пом`якшення, колегія суддів зазначає наступне.

При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше неодноразово судима за корисливі злочини, нові злочини вчинила в період випробувального терміну, до постановлення вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2017 року вчинила новий злочин 27.07.2017 року, має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, визнано судом щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Таким чином, міськрайонний суд, з урахування ступеню тяжкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення; даних, які характеризують особу обвинуваченої; обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, не вбачив підстав для застосування до неї положень ст. 75 КК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі з його реальним відбуванням.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, підстав для зниження строку призначеного покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченої та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Стосовно апеляційної вимоги захисника про необхідність врахування обставин, що пом`якшують покарання та даних про особу обвинуваченої, то судом першої інстанції в повній мірі такі обставини вже враховано при постановленні вироку.

Таким чином, по справі відсутні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, підстав для пом`якшення призначеного покарання немає.

Щодо заявленого клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з обвинуваченням, яке визнано доведеним судом, ОСОБА_7 вчинено епізоди злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, - 27.07.2017 року, 12.08.2017 року, 28.08.2017 року, 05.10.2017 року, 08.10.2017 року, 26.10.2017 року.
На час вчинення злочинів була чинною ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 18.05.2017 року, що набрав чинності з 21.06.2017 року), згідно із якою зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що попереднє ув`язнення за цими злочинами до обвинуваченої ОСОБА_7 не застосовувалось, тому, з урахуванням вищевикладеного, положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) на неї не розповсюджуються.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 є необґрунтованими та не спростовують висновки суду першої інстанції в частині визначеного розміру остаточного покарання за сукупністю вироків.

Натомість, доводи прокурора щодо неправильного порядку призначення покарання та порушення при цьому закону України про кримінальну відповідальність частково підтвердилися під час апеляційного розгляду, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни вироку міськрайонного суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2018 рокущодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку посилання на застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2017 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий -
Судді -