Єдиний унікальний номер 341/1991/19
Номер провадження 1-кс/341/486/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

20 листопада 2019 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №0000361 від 18.11.2019 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, студента 1 курсу Бурштинського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету: судимого 21.08.2018 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого 26.04.2019 по відбуттю строку покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,

який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що Слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000361 від 18.11.2019 про вчинення неповнолітнім ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, 21.08.2019 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік та особою, щодо якої 27.09.2017 складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 15.03.2018 складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також 10.07.2018 складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по яких триває судовий розгляд, звільнившись 26.04.2019 по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, 18.11.2019 близько 03 неповнолітній ОСОБА_5 , прогулюючись по вул. Енергетиків у м. Бурштин Івано-Франківської області, побачив на бетонній площадці, перед входом у один із під`їздів будинку АДРЕСА_3 , автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить на праві власності громадянину ОСОБА_8 , проте фактично перебуває у користуванні ОСОБА_9 .

Побачивши вказаний транспортний засіб у неповнолітнього ОСОБА_5 виник умисел на таємне, без відома та згоди користувача, незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою покататися по м. Бурштин Івано-Франківської області.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 , переконавшись, що поряд нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лівої дверки, яка на той час не була зачинена на замок, автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний № НОМЕР_1 і, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, відчинив її. Отримавши таким чином доступ до салону зазначеного автомобіля, ОСОБА_5 сів на водійське сидіння, розібрав пластмасу біля замка запалювання, став замикати контактну групу електропроводів, намагаючись таким чином запустити двигун.

Не зумівши завести автомобіль, неповнолітній ОСОБА_5 викотив його з-під будинку і, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, покотив його вниз по вулиці с. Бандери у м. Бурштин Івано-Франківської області, намагаючись по дорозі декілька разів запустити двигун.

Прокотивши викрадений транспортний засіб до Бурштинської загальноосвітньої школи № 1 І-ІІІ ст., яка знаходиться у м. Бурштин Івано-Франківської області по вулиці С. Бандери, 54, на відстані близько півтора кілометра від місця стоянки автомобіля, та не зумівши запустити двигун, неповнолітній ОСОБА_5 залишив автомобіль на тротуарі, неподалік навчального закладу та направився за місцем свого проживання.

18 листопада 2019 року о 17 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Наступного дня, 19.11.2019, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та розповів про обставини вчинення ним злочину.

Крмі того, вина ОСОБА_5 у вчиненому доведена протоколом огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, здобутими під час досудового розслідування.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

За вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і згідно ст. 12 КК України вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

У ході досудового розслідування установлено, що у минулому неповнолітній ОСОБА_5 неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, за вчинення яких щодо нього 27.09.2017 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 15.03.2018 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, по яких триває судовий розгляд.

Крім того установлено, що неповнолітній ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину і, 26.04.2019, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

Однак незважаючи на це, неповнолітній ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши новий умисний тяжкий злочин. Тим самим він ще раз наглядно продемонстрував, що не має жодного наміру ставати на шлях виправлення, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності та наявність такого ризику як вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю свого навчання, як такий, що потребє корекції поведінки та постійного контролю з боку дорослих.

Крім цього підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання і навчання, буде переховуватися від слідства та суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Досудовим розслідуванням, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну репутацію, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Крім цього, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну характеристику, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, а також, будучи особою, щодо якої 27.09.2017 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 15.03.2018 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, по яких триває судовий розгляд, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності.

Тому просили клопотання задоволити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням розміру застави в сумі 115 260 грн.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні даного злочину визнав, однак заперечив щодо такого запобіжного заходу, просив застосувати до нього домашній арешт.

Законний представник погодився з клопотанням,зазначивши що ОСОБА_11 в навчальному закладі навчався протягом 3-х тижнів. Його забезпечено кімнатою в гуртожитку, харчуванням однак він своєю поведінкою негативно впливає на інших студентів, втікає з гуртожитку і може вчиняти інші злочини.

Захисник підозрюваного просив обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, врахувати що підозрюваний визнав себе винним у вчиному. Окрім того зазначив,що розмір застави не співмірний із розміром стипендії ОСОБА_12 .

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.5 ч.2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.1 ст. 289 КПК України). Розмір застави у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; підозрюваний ОСОБА_5 в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому порядку, а також, будучи особою, щодо якої 27.09.2017 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 15.03.2018 складено та направлено до суду обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, по яких триває судовий розгляд, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий злочин, негативно характеризується по місцю свого навчання, а також може переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 80280 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 289 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1.прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду,із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4.утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, студенту 1 курсу Бурштинського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, раніше судимого 21.08.2018 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого 26.04.2019 по відбуттю строку покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на строк шістдесят днів, терміном до 18 січня 2020 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та рахувати з часу його фактичного затримання 18 листопада 2019 року о 17.00 годин.

Розмір застави визначити в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 80 280 ( вісімдесят тисяч двісті вісімдесят ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 18 січня 2020 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1