Справа № 595/1089/19
Провадження № 1-кп/603/108/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2019 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 5 травня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівці Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня, одружений, не працює, раніше судимий:
-вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 21.06.2019 року за ч.1 ст. 126 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Штраф сплачено згідно квитанції №89 від 21.06.2019 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

5 травня 2019 року приблизно о 17:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №7 по вул. Коновальця у м. Бучачі Тернопільської області, вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Так, 05 травня 2019 року приблизно о 17 год. 00 хв. слідчо-оперативна група Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в складі оперуповноваженого СКП Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора сектору моніторингу поліції ОСОБА_7 та слідчого СВ лейтенанта поліції ОСОБА_8 здійснила виїзд за місцем проживання на повідомлення щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 водієм транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат» чорного кольору іноземної реєстрації з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Після приїзду працівників поліції за адресою: м. Бучач вул. Коновальця, 7 Тернопільської області встановлено, що водієм вищевказаного транспортного засобу є обвинувачений ОСОБА_3 .

Під час того як ОСОБА_6 у вказані дату і час, виконуючи свої службові обов`язки, намагався отримати пояснення у обвинуваченого ОСОБА_10 , представившись працівником правоохоронного органу, будучи одягнутим у службову жовту жилетку з надписом «Поліція», ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку, усвідомлюючи, що працівник поліції виконує службові обов`язки, демонструючи явну зневагу до працівника поліції, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав висловлюватися в адресу працівника Бучацького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 нецензурними словами та погрожувати йому фізичною розправою, що виразилося в усних висловлюваннях та спробах завдати ударів. На неодноразові зауваження працівника Бучацького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 припинити протиправні дії обвинувачений ОСОБА_3 не реагував та намагався нанести йому удари кулаками правої та лівої руки в область обличчя, проте ОСОБА_6 ухилявся від ударів.

Після цього, умисно, з метою протидії та перешкоджання працівникам поліції Бучацького ВП ТВП ГУНП у Тернопільській області виконувати свої службові обов`язки, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та чинячи опір працівнику правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків, діючи імпульсивно, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя у ліву половину чола оперуповноваженому СКП Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , у результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді одного садна на лівій половині чола, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 5 травня 2019 року у нього виник конфлікт із ОСОБА_11 , під час якого він наніс йому удар, на що останній викликав працівників поліції. По прибуттю працівників поліції за викликом він вступив із ними у конфлікт і наніс потерпілому один удар у ліву половину чола, усвідомлюючи, що той є працівником поліції. Обвинувачений у судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого, пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється, вчинив злочини, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. Просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 суду дав показання про те, що, працюючи оперуповноваженим СКП Бучацького відділення поліції та заступивши на чергування в складі слідчо-оперативної групи, прибули за викликом до будинку за місцем проживання обвинуваченого. Біля будинку побачили ОСОБА_10 , який знаходився біля транспортного засобу, підійшовши до нього, представився і запитав з приводу конфлікту, про який працівниками поліції було одержано повідомлення, на що ОСОБА_3 почав висловлюватися нецензурною лайкою, агресивно себе поводити, розмахувати руками. У зв`язку з такою поведінкою ОСОБА_12 намагався його заспокоїти, однак обвинувачений наніс йому один цілеспрямований удар в обличчя. Просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, повністю погодився зі всіма доказами, що підтверджують обставини вчинення та його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, в силу ч.3 ст.349 КПК України відмовився від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють вони зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце, містять склад злочину за ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а також кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України, а самеумисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно з ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, фактичні обставини справи, дані про його особу, який негативно не характеризується, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також враховує наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк і на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Водночас, беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, а також молодий вік обвинуваченого, його сімейний стан одружений, має на утриманні малолітню дитину, те, що потерпілий претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має, а щодо міри покарання у виступі у судових дебатах поклався на думку суду, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, в ході якого попросив вибачення у потерпілого, негативно оцінює вчинене, суд приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам.
Суд при призначенні покарання бере до уваги досудову доповідь щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні, згідно якої орган пробації оцінив ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства як середній.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання суд вважає співмірним протиправним діянням.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: службову жовту жилетку з надписом «Поліція», що збергається в Бучацькому ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області згідно квитанції №285 - повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_5 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.342 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
-за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: службову жовту жилетку з надписом «Поліція», що збергається в Бучацькому ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області згідно квитанції №285 - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1