Справа № 521/7287/18
Пр. № 1-кп/521/633/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретарка: ОСОБА_2

прокурорка: ОСОБА_3

захисниця: ОСОБА_4
за участі обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Одеса; не працюючого; з середньо освітою; одруженого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.05.2011 року Вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. та ч.3 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 07.07.2015 року року Вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, 11 квітня 2018 року, приблизно о 13 годин діючи з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном, перебуваючи у супермаркеті ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 51 шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: три плітки шоколаду «Milka», вартістю 61 гривня 89 копійок кожна, на загальну суму 185 гривень 67 копійок, проте виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця не зміг закінчити його з причин, які не залежать від його волі так як був затриманий співробітниками охорони магазину.

Крім того, ОСОБА_5 , скоївши раніше злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, 07.03.2019 року, приблизно о 22 години 30 хвилин, діючи з прямим умислом, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 діючи умисно з метою відкритого заволодіння чужим майном, вихопив з рук ОСОБА_6 мобільний телефон марки Xiaomi Redme Note, вартістю 6 399 гривень, набувши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю та пояснив, що 11 квітня 2018 року намагався викрасти шоколад з магазину «Сільпо», проте його затримали. Крім того, 07.03.2019 року у вечірній час доби на вул. Рекордній вихватив з рук іншої особи мобільний телефон, проте через деякий час його затримали. У скоєному кається.

З урахуванням думки учасників судового розгляду з дотриманням вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів дослідженням документів наданих сторонами, які характеризують особу обвинуваченого, визначають долю речових доказів.
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

-речові докази об`єкти злочину - повернуто законним володільцям (постанови слідчого від 12.04.2018 року та 18.03.2019 року; ухвала слідчого судді від 12.03.2019 року; розписки);

-обвинувачений раніше судимий, звільнився з місць позбавлення волі 11.11.2016 року (вимога від 18.03.2019 року, довідка про звільнення); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідка від 24.04.2018); позитивно характеризується за місцем мешкання (характеристики); хворий на ЗЗТБ, кат 5.1; має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ).

Суд дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_5 у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України закінчений замах на крадіжку, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за ч.2 ст. 186 КК України - грабіж, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття.

Обвинувальними актами не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України. Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Системний аналіз ст. 7, п.4 ч.1 ст. 91 та ст. 337 КПК України свідчить про те, що суд не може зазначити обставину, яка обтяжує покарання, в даному випадку рецидив злочину (тобто погіршити становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження) без зміни обвинувачення. Вказана думка ґрунтується в тому числі на тому, що обвинувачений має право захищатися не тільки від обставин, які викладені в обвинувальному акті в частині формування обвинувачення, а і від інших обставин, які зазначені стороною обвинувачення в обвинувальному акті та які обтяжують покарання. При цьому прокурорка не посилалася на необхідність подання нових доказів (вимоги щодо наявності судимостей, яка була досліджена в судовому засіданні та була в розпорядженні сторони обвинувачення ще на досудовому розслідуванні), тому суд констатує відсутність підстав для відновлення з`ясування обставин в порядку ч.5 ст. 364 КПК України. Таким чином суд зазначає, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
При визначені виду та міри покарання, суд враховує і інші обставини, а саме ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів; особу винного, а саме його вік - 45 років та соціальне положення не працевлаштований, одружений, має на утримані малолітню дитину; характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити покарання межах санкції ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст. 68 КК України.

При цьому, суд вважає, що існує велика вірогідність повторного скоєння злочину ОСОБА_5 , тому вважає що виправлення ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства та не знаходить підстав для застосування вимог ст. 69 КК України.

З урахуванням призначеного покарання суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази повернути законним володільцям та зняти арешт з вказаного майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 по сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим чотири роки та два місяці років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком сили.

Строк відбування покарання рахувати з дня оголошення вироку.
Зарахувати у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 08.03.2019 року по набрання вироком чинності з розрахунку один день позбавлення волі за один день відбуття покарання.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2019 скасувати. При цьому речові докази - три плітки шоколаду «Milka» та мобільний телефон Xiaomi Redme Note, вважати повернутими законним володільцям. Металевий предмет сріблястого кольору; мобільний телефон «Samsung duos» чорного кольору з сім-картою оператора «Водафон»; купюру номіналом 500 гривень № БТ7244694 повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні (потерпілі особи).

Суддя: ОСОБА_1