ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянувши 06 травня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2019 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що заступником начальника СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 12 березня 2019 року на адресу ОСОБА_6 була направлена постанова про закриття кримінального провадження №0002427, що підтверджується супровідний листом від 12 березня 2019 року № 91/302, який надійшов до суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити всі вимоги заявника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на необґрунтованість, незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді. Зазначає про порушення вимог ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України, ст. ст. 7, 8, 9, 111, 284, 370 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р.

Вважає, що слідчий суддя порушив вимоги ст. 21 КПК України та право на доступ до правосуддя, оскільки не викликав заявника у судове засідання, більш того, слідчий суддя взагалі не відкрив провадження по справі, у зв`язку з чим не з`ясував і не з`ясовував жодної обставини, які були зазначені в скарзі та не дослідив жодного доказу.

Зазначає, що відповідно до положень ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Також відповідно до положень ст. 111 КПК України, слідчий зобов`язаний був повідомити ОСОБА_6 як потерпілого про прийняте ним рішення та про здійснену процесуальну дію в кримінальному провадженні № 0003626 і повідомити в порядку, передбаченому главою 11 КПК України, тобто з належним підтвердженням отримання ОСОБА_6 такого повідомлення відповідно до положень ст. 126 КПК.

Однак заявник на отримував ні відповідного повідомлення слідчого про прийняте ним процесуальне рішення, ні відповідної постанови про закриття кримінального провадження № 0003626 тому до теперішнього дня не існує доказів отримання ОСОБА_6 такої постанови, а відтак слідчий суддя не мав доказів на підтвердження висновку, про те, що постанова слідчого вже нібито направлена на адресу заявника.

На думку ОСОБА_6 слідчий суддя взагалі не розглянув скаргу по суті і фактично відмовився відправляти правосуддя.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши скаржника, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідуванння можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або
відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
11-1) продовження відсторонення від посади;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;
13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно вимог ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Вказані вимоги закону були помилково розтлумачені апелянтом та подано до суду апеляційної інстанції скаргу на ухвалу слідчого судді, яка оскарженню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року (справа № 126/2186/17, провадження № 51-7299км18), а саме: якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга не може бути предметом розгляду апеляційним судом, а тому апеляційне провадження слід закрити.
Керуючись ст. 309 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2019 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, закрити, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 повернути останньому, з додатками до неї.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4