№ 207/1844/19
№ 1-кс/207/1277/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Камянське клопотання слідчого СВ Південного відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
31 травня 2019 року, слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на наступне майно: грошові кошти, а саме: три купюри номіналом по 200 гривень, серії та номери: КИ3395298, СЕ2798240, УФ6103961.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що 30.05.2019 року до ч/ч Південного ВП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 30.05.2019 року приблизно о 16:20 год. невстановлена особа перебуваючи на трамвайних коліях на проти запинки "Уральська" по пр. Конституції в м. Кам`янському, відкрито викрала грошові кошти в сумі 600 гривень, які належать ОСОБА_5 .
За даним фактом 30.05.2019 року СВ Південного ВП Кам`янського ВП було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення №0000771, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав грошові кошти, які відкрито викрав у ОСОБА_5 грошові кошти, а саме: три купюри номіналом по 200 гривень, серії та номери: КИ3395298, СЕ2798240, УФ6103961.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що зазначені речі є речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

У судове засідання слідчий Південного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився.

Враховуючи ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Строк звернення слідчого до суду з даним клопотанням не пропущений.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання по кримінальному провадженню №0000771 від 30.05.2019 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на: три купюри номіналом по 200 гривень, серії та номери: КИ3395298, СЕ2798240, УФ6103961.
Ухвала дійсна до вирішення питання про скасування арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1