УХВАЛА

25 липня 2019 року
м. Київ

справа № 420/1667/18

провадження № 51-10433 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вироки Новопсковського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року та Луганського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року стосовно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженки та мешканки

АДРЕСА_2 ,

засудженої за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України:
ОСОБА_6 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано покарання за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 27 травня 2016 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;
ОСОБА_8 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вироком Луганського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 скасовано, ухвалено новий, яким на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 27 травня 2016 року ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
За вироком апеляційного суду ОСОБА_6 і ОСОБА_8 визнано винуватими в тому, що вони, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 27 вересня 2017 року приблизно о 10.30 намагалися таємно викрасти 95 кг суцвіть соняшника на загальну суму 245,00 грн з орендованого ТОВ «ТОПАЗ» поля, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли, оскільки були затримані співробітниками товариства.
Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали
За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухваленими стосовно ОСОБА_6 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вироки судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а кримінальне провадження - закрити. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки судів про винуватість його підзахисного ґрунтуються на припущеннях, стороною обвинувачення розмір завданої шкоди взагалі не доведений належними й допустимими доказами з огляду на положення ст. 242 КПК України.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими стосовно нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати, закривши кримінальне провадження за малозначністю. Свої вимоги засуджений мотивує доводами, аналогічними до доводів захисника. При цьому ОСОБА_6 вказує на застосування положень ст. 71 КК України.
Судові рішення стосовно ОСОБА_8 в касаційному порядку не оскаржуються.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про передачу кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на розгляд Великої Палати Верховного Суду в порядку ч. 5 ст. 434-1 КПК України у зв`язку різним тлумаченням п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України Касаційним кримінальним судом, що, на його думку, становить виключну правову проблему.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вироки Новопсковського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року та Луганського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року необхідно передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду з огляду на таке.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 36 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII) Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 434-1 КПК України суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.

Так, пунктом 6 частини 2 статті 242 КПК України чітко визначено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

З вироку Новопсковського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року та вироку Луганського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року вбачається, що на підтвердження розміру завданих засудженими ОСОБА_6 і ОСОБА_8 матеріальних збитків суди послалися на довідку про вартість викраденого майна, наданою ТОВ «Топаз», яке у даному кримінальному провадженні є потерпілим.

Експертиза для визначення завданих ТОВ «Топаз» розміру матеріальних збитків стороною обвинувачення не проводилась, що, на думку колегії суддів, є істотним порушенням і тягне за собою скасування судових рішень.

Проте в практиці Касаційного кримінального суду існують різні правові позиції щодо застосування норм кримінального процесуального закону в цій частині.
У ряді справ Суд скасовував оскаржені рішення у випадках, коли доходив висновку про відсутність належного мотивування судами своїх висновків про розмір заподіяних обвинуваченими збитків, з огляду на дотримання стороною обвинувачення вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, (провадження №№ 51-6717км18, 51-6827км18, 51-4953км18), або ж залишав без зміни судове рішення, яким кримінальне провадження закривалось у зв`язку з відсутністю складу злочину через невстановлену вартість предметів (провадження № 51-1019км18).

Однак у схожих ситуаціях колегії суддів Касаційного кримінального суду не встановили порушення вказаної норми (провадження №№ 51-5115км18, 51-1537км18, 51-6017км18, 51-436км17). Зокрема в зазначених постановах наявні висновки про те, що п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України не містить категоричний припис щодо обов`язкового проведення експертизи за можливості визначення вартості викраденого майна за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, й наявні у матеріалах кримінальних проваджень різних довідок про вартість майна не суперечать вимогам статей 85, 86 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування спірної у даному випадку норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (№№ 51-5115км18, 51-1537км18).

З огляду на викладене, колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду убачає юридичне питання, яке потребує правової визначеності, задля забезпечення єдиного підходу щодо обов`язкового проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, як обов`язкової умови проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях та надання можливості прийняття законного та обґрунтованого процесуального рішення в подальшому, провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вироки Новопсковського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року та Луганського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Що стосується клопотання прокурора про передачу кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на розгляд Великої Палати, то воно, враховуючи викладені в ухвалі обставини, підлягає частковому задоволенню, так як прокурор не навів достатньо переконливих доводів на підтвердження наявності виключної правової проблеми, пов`язаної з неоднаковим застосуванням положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України та необхідності звернення для вирішення спірного питання саме до Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 434-1, 434-2 КПК України, Суд
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вироки Новопсковського районного суду Луганської області від 06 серпня 2018 року та Луганського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3