справа № 462/4273/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000448 від 09.05.2019 року щодо:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болотня, Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді водія у Львівському міському центрі зайнятості, розлученого, із середньою освітою, інваліда 3 групи, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 08.05.2019 року, приблизно о 20 год 20 хв., керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Кульпарківській у м. Львові в напрямку вул. Наукова, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: Р.1 п.1.5, Р.2 п.2.3 б), д); Р.10 п.10.1, 10.4 ч.2, які виразилися у тому, що ОСОБА_4 , будучи неуважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при проїзді ділянки по вул. Кульпарківській (м. Львів), поблизу буд. № 226, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч з метою подальшого розвороту, не надав переваги в русі мотоциклу марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в цей час рухався по вул. Кульпарківській у м. Львові у лівій дозволеній смузі руху в напрямку с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, тобто йому назустріч, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода зіткнення транспортних засобів. У результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 водій мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 49/169 від 26.06.2019 року отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла, черепно-мозкової травми в поєднанні з травмами грудної клітки та черевної порожнини, які призвели до смерті останнього. Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а саме як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та надав суду показання, що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який йому інкримінується доведена повністю. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а саме: як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, відшкодування моральної шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої, також особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, висновку органу пробації, згідно якого ОСОБА_4 має низький ризик вчинення кримінального правопорушення, також те, що останній визнав свою вину повністю, висловив щире каяття у скоєному, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
Окрім цього, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Суд вважає можливим не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи, що обвинувачений згідно характеристики № 12/1 від 13.05.2019 року виданої Львівським міським центром зайнятості працює на посаді водія легкового автомобіля господарського відділу Львівського міського центру зайнятості, його заробіток є єдиним джерелом доходів, а також позицію потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд вважає за недоцільне призначати додаткове покарання обвинуваченому.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3342/19 від 13.05.2019 року на автомобіль марки «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 із забороною користуватися, розпоряджатися та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем та арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3342/19 від 13.05.2019 року на мотоцикл марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_3 із забороною користуватися, розпоряджатися та проведення обліково-реєстраційних операцій із мотоциклом.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати за проведення експертиз становлять 17 270 грн. 35 коп.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз:
-судово інженерно-транспортних експертиз:
№ 1/602 від 11.06.2019 року 1 570, 1 грн.;
№ 1/604 від 11.06.2019 року 1570, 1 грн.;
№ 1/603 від 12.06.2019 року 2 355, 15 грн.;
-судово комплексних транспортно-трасологічної, авто технічної експертиз відео-, звукозапису:
№ 2547 від 11.06.2019 року 1570 грн.;
№ 258 від 12.06.2019 року 3 925 грн.;
№ 2547 від 12.06.2019 року - 6280 грн., що в сумі складає 17 270 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 35 коп.
Речові докази:
1.DVD-R диск з файлами «main_CAM2_main_0016_203032» та «main_CAM7_main_1457_202010» - залишити у матеріалах кримінального провадження;
2.Автомобіль марки «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю та зняти арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3342/19 від 13.05.2019 року;
3.Мотоцикл марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцю та зняти арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3342/19 від 13.05.2019 року;
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: