Справа № 748/1457/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/860/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді водія в ДП «Пассервіс» м. Чернігова, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , 2004 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ведильці, Чернігівського району та області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді водія в TOB «Технова», одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинувачених, просить його скасувати в частині вирішення питання про долю речового доказу, а саме автомобіля марки «ВАЗ-21099», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвалити новий вирок, яким автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , конфіскувати в дохід держави як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області залишено без розгляду.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України ухвалено конфіскувати у власність держави речові докази: гумовий човен зеленого кольору, 6 сіток зяберних, що перебувають на зберіганні в Чернігівському РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, свіжовиловлену рибу, а саме : білизна - 4 шт, в`язь - 1 шт, карась сріблястий - 19 шт, лящ - 11 шт, окунь - 8 шт, плітка - 15 шт, плоскирка - 165 шт, синець - 50 шт, судак - 5 шт, чехоня - 1 шт, щука - 1 шт, що передані на зберігання в Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області.

Автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 ухвалено залишити у власності ОСОБА_6 .

Скасовано арешт з автомобіля марки «ВАЗ» модель «21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.05.2019 року в частині відчуження та розпорядження автомобілем.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства знаряддям злочину у справах про злочини проти довкілля слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися власником чи співучасниками злочину для незаконного рибальства, а також для полегшення вчинення зазначених дій, зокрема, рибальські сіті, транспорті засоби. При цьому транспортні засоби можуть бути визнанні знаряддям злочину не тільки тоді, коли вони використовувалися безпосередньо в процесі рибальства, а й коли без їх використання вчинення злочину було б неможливим чи надто складаним.

На думку апелянта, оскільки транспортування риболовних сітей, риби та човна з місця скоєння злочину відбувалося за допомогою автомобіля марки «ВАЗ-21099», то рішення суду про те, що даний транспортний засіб не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення є незаконним та необґрунтованим. Такі висновки суду суперечать вимогам ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та ч. 9 ст. 100 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу прокурора залишити без змін.

Зазначає, що відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року при розгляді справ про злочини проти довкілля, окрім іншого, встановлено, що рішення про конфіскацію речових доказів може бути прийнято лише за умови, що вони визнані знаряддями злочину органами досудового слідства чи судом. Однак, під час досудового розслідування належний йому автомобіль не був визнаний знаряддям злочину та не вказаний як знаряддя злочину в обвинувальному акті.

Сам по собі автомобіль не є знаряддям злочину, оскільки його вчинення можливе і без його використання. Факт транспортування риболовних сітей та човна не є злочином. Висновок прокурора про те, що без автомобіля скоєння злочину є неможливим чи надто складним є надуманим, нічим не обґрунтованим.

Крім того, суд, приймаючи рішення про конфіскацію автомобіля, повинен врахувати те, що ОСОБА_11 активно сприяв розкриттю злочину, визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, має на утриманні сина, 2004 р.н., який є інвалідом дитинства через захворювання «Дитячий церебральний параліч», він самостійно не може пересуватися, а відсутність автомобіля ще більше ускладнить це пересування.

Зауважує, що оскільки вирок ухвалено у спрощеному провадженні, прокурор не оспорював та не доводив той факт, що даний автомобіль є знаряддям злочину, то вирок в цій частині не може бути оскаржений.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 13.05.2019 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на автомобілі марки ВАЗ модель «21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на праві власності, приїхали на озеро «Глейок», яке розташоване на території Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за допомогою шести завчасно заготовлених сіток «зяберних», які відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, відносяться до заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів найменувань та гумового човна, який не має жодних маркувань та позначень, які належать ОСОБА_6 , без належних документів та дозволу на вилов, діючи умисно, здійснили шляхом вчинення спільних злагоджених дій незаконний вилов риби для особистих потреб і виловили цінні породи риби загальною кількістю 280 штук, а саме: білизна - 4 шт, вартістю 255 грн за одиницю, на загальну суму 1020 грн, в`язь - 1 шт, вартістю 136 грн за одиницю, на загальну суму 136 грн, карась сріблястий - 19 шт, вартістю 17 грн за одиницю, на загальну суму 323 грн, лящ - 11 шт, вартістю 170 грн за одиницю, на загальну суму 1870 грн, окунь - 8 шт, вартістю 17 грн за одиницю, на загальну суму 136 грн, плітка - 15 шт, вартістю 85 грн за одиницю, на загальну суму 1275 грн, плоскирка - 165 шт, вартістю 34 грн за одиницю, на загальну суму 5610 грн., синець - 50 шт, вартістю 85 грн за одиницю, на загальну суму 4250 грн, судак - 5 шт, вартістю 510 грн за одиницю, на загальну суму 2550 грн, чехоня - 1 шт, вартістю 136 грн за одиницю, на загальну суму 136 грн, щука - 1 шт, вартістю 340 грн за одиницю, на загальну суму 340 грн, а всього незаконно виловили риби на загальну суму 17 646 грн., чим завдали істотної шкоди державним інтересам.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав; обвинувачених, захисника адвоката ОСОБА_10 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду, як і в суді 1 інстанції, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнали повністю, підтвердили фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та у вироку суду. Зазначили, що в скоєному щиро каються.

Вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинувачених судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне заняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вироком, суд 1 інстанції автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , залишено у його законному володінні. Також скасовано арешт з даного автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2019 року в частині відчуження та розпорядження автомобілем.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту положень ч.9 ст.100 КПК України вбачається, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, законом передбачено лише одну підставу, за наявності якої майно, використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, повертається власникові, це випадок, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про незаконне використання цього майна.

Даних вимог закону судом 1 інстанції дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування постановою слідчого від 14.05.2019 року автомобіль марки «ВАЗ- 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом, оскільки в його багажному відділенні знаходився гумовий човен зеленого кольору, риболові сітки та два мішка, наповнених свіжою виловленою рибою (а.п. 41).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2019 року на цей автомобіль накладено арешт із забороною його відчужувати, розпоряджатися та користуватися (а.п. 42-43).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2019 року був скасований арешт з вищезазначеного автомобіля в частині заборони користування ним (а.п.44).

Відповідно до ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, до вчинених умисних злочинів, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, зокрема, до злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, і полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках визначених цим Кодексом.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не вірно вирішив долю речових доказів, а саме автомобіля «ВАЗ- 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки даний автомобіль фактично був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що вбачається як із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, так і з показань обвинувачених, - відповідно до вимог п.1 ч.9 ст.100 КПК України він підлягав конфіскації у власність держави.

З урахуванням вище викладеного, зважаючи на вимоги ст. ст. 409, 420 КПК України, вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду 1 інстанції в частині вирішення долі речових доказів - скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в частині вирішення долі речових доказів - скасувати.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, який належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_6 , конфіскувати у власність держави.

В решті даний вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4