Провадження №: 1-кп/752/890/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0008880, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

19.05.2011 року Никитівським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

21.11.2012 року Нахімовським районним судом м. Севастополя за ч.1 ст. 112; ч.2 ст. 186 К України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, від відбування якого звільнений 13.08.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 4 дні;

10.05.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 , ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, від відбування якого звільнений 14.08.2018 року по відбуттю строку,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нова Некрасівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених за ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ;

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И Л А :

20.09.2018 року, приблизно о 00:00 год., ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 , перебуваючи на території парку імені Тараса Шевченка, розташованого за адресою: м. Київ, перехрестя вул. Л. Толстого та вул. Терещенківська, побачили раніше невідомого їм хлопця, яким виявився неповнолітній ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в руках тримав свій телефон марки «Xiomi Redmi 5 Plus», вартістю 7000 грн. Вступивши в злочинну змову з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 вирішили прослідкувати за неповнолітнім ОСОБА_14 , з метою здійснення розбійного нападу на нього, для заволодіння майном останнього.
Peaлiзовyючи свій спільний злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, діючи, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 підійшли до неповнолітнього ОСОБА_14 , та одразу ж, без будь-яких на те пояснень, ОСОБА_9 , наніс один удар лівою рукою в область тулуба неповнолітньому ОСОБА_14 та після удару, вихопив із рук останнього його мобільний телефон. Після зазначених дій ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_14 почав бігти в сторону будинку № 25, по вулиці Льва Толстого в м. Києві. Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу направленого на напад з метою заволодінням чужим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , побігли за ОСОБА_14 . Наздогнавши ОСОБА_14 біля входу до підвального приміщення будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 навмисно, протиправно штовхнув ОСОБА_14 , від чого той впав на підлогу підвального приміщення. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_14 , який лежав, та умисно, протиправно наніс останньому один удар своєю ногою в область лівої тім`яної-скроневої ділянки голови, тобто до потерпілого було застосоване насильство яке є небезпечним для життя та здоров`я, оскільки ОСОБА_14 отримав комплекс закритої черепно-мозкової травми, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого
Після цього, у такий спосіб подолавши опір неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою заволодінням чужим майном, обшукав кишені неповнолітнього ОСОБА_14 та заволодів гаманцем чорного кольору, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 104 грн. В свою чергу ОСОБА_9 , з метою доведення до кінця спільного злочинного умислу, усвідомлюючи, що діє спільно, за попередньою змовою, з твердим наміром у будь який спосіб отримати результат вчинення розбійного нападу, стояв поруч з ОСОБА_8 і спостерігав за його діями, фактично по умовчанню погоджуючись з ними, та спостерігав за обстановкою навколо і бачив та реально оцінював критичний стан і положення, в якому знаходився потерпілий.
В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заволодівши майном неповнолітнього ОСОБА_14 , з місця події втекли та разом розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку неповнолітньому ОСОБА_14 на загальну суму 7104 грн. 00 коп.
Тобто, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 суд визнає винними у вчиненні злочинів передбачених:
ч.4 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
ч.2 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав. В своїх свідченнях відмітив, що в ніч на 20.09.2018 року разом з ОСОБА_15 гуляли по місту. Побачили хлопця, який дивився в телефон, і був у нетверезому стані. Спочатку пройшли повз нього. Оскільки ОСОБА_16 винен був йому гроші в сумі 700 грн., оскільки на початку вересня, розбив його телефон, сказав, що шукай де хочеш але поверни, можеш телефон забрати у хлопця. ОСОБА_17 підійшов до хлопця, штовхнув його і вихопив телефон, а він у цей час стояв на відстані біля 3-4 метрів від них. Хлопець почав тікати і впав в яму. Він потерпілого не наздоганяв. Він спустився до нього, присвітив ліхтарем і відмітив, що той дихає і лежить лицем догори. Не обшукував його. Коли піднімався назад, на сходах побачив гаманець і забрав. Потерпілому удари не наносив. Попереднього зговору між ними не було. Пізніше телефон потерпілого здали в ломбард, гроші поділили, з врахуванням боргу.
Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав. В своїх показаннях відмітив, що певний час був знайомий з ОСОБА_8 20.09.2018 року зустрівся з ОСОБА_18 в районі вул. Хрещатик та разом направилися в бік залізничного вокзалу. Десь приблизно біля 24.00 годин, неподалік парку наздогнали хлопця, яким виявився, як пізніше стало відомо ОСОБА_19 , і їм здалося, що він у нетверезому стані. Спочатку пройшли повз нього наперед. Потім ОСОБА_20 запропонував у цього хлопця забрати телефон, на що він погодився. Вони повернулися, і він підійшов до хлопця, штовхнув його та розвернув до себе, після чого вирвав телефон у нього з руки та кинувся тікати, а ОСОБА_20 був поряд. Коли повернуся, то побачив, що хлопець тікає, а ОСОБА_20 біжить за ним. Бачив силует потерпілого, який забіг ніби у якісь двері до підвалу. Коли підійшов, то ОСОБА_21 був внизу, це ніби вхід в підвал. Однак, що той там робив, не бачив. Запитав його, що він там робить, на що той відповів, що шукає телефон. Повідомив, що телефон він забрав. Внизу він чув хрип. ОСОБА_20 коли піднявся, каже, з хлопцем усе нормально, спить. Не бачив, чи ОСОБА_20 наносив удари потерпілому, однак він в той час до потерпілого не спускався. Біля входу в підвал побачив гаманець, який підняв і віддав ОСОБА_22 . Вирішили телефон реалізувати, що і зробили на залізничному вокзалі, виручивши 2700 гривень, які розділили. ОСОБА_20 запевняв, що усе буде нормально з хлопцем і він самостійно піде додому. Однак він йому не повірив і повернувся до місця, де впав потерпілий. Внизу чув хрипіння, спустився і присвітив. Потерпілий лежав на спині, обличчя синюватого кольору. Вибіг, почав зупиняти транспорт, зателефонував в поліцію і дав свої координати. Однак швидкої допомоги не дочекався, проте по дорозі цікавився, чи знайшли і забрали потерпілого. Десь біля 5-ї години зателефонували з поліції, сказали що хлопець у лікарні. Спочатку в поліції сказав, що хлопця знайшов, оскільки злякався. Пізніше сказали прийти ще раз в поліцію, однак по дорозі його затримали. В поліції спочатку свідчення дав без захисника. Визнає лише факт вчинення грабежу. Боргів у нього перед ОСОБА_18 не було.
Незважаючи на позицію обвинувачених щодо заперечення своєї винності, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та безсумнівно переконливих доказів, що підтверджують винність обвинувачених у вчинені злочину, поза розумним сумнівом, в обсязі обвинувачення, який суд вважає доведеним.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні відмітила, що син навчався в транспортному університеті в м. Києві. Проживав з хлопцями у гуртожитку. Телефон, яким він користувався, був придбаний у кредит. З ним постійно в телефонному режимі підтримувала зв`язок. В один з днів зателефонувала сестра і сказала, що з ОСОБА_23 сталася біда. Коли приїхала до Києва, син перебував в лікарні, був в комі, йому робили операцію.
Свідок ОСОБА_24 в своїх свідченнях відмітив, що є оперативним працівником поліції. Було орієнтування та фото ОСОБА_25 , як особи, яка підозрюється у вчиненні злочину. 22.09.2018 року в магазині «Фуршет» побачив ОСОБА_26 , та прослідував за ним. Коли той вийшов з трамваю, підійшов до нього, показав посвідчення, представився, повідомив, що він підозрюється у вчинені злочину, доставив у райвідділ. ОСОБА_27 розповідав, що разом з ОСОБА_21 помітили незнайомого хлопця, який був у нетверезому стані та вирішили забрати у нього телефон. Арешкін ОСОБА_28 вдарив потерпілого, вихопив телефон і втік. ОСОБА_29 почав тікати, ОСОБА_21 побіг за ним. Коли повернувся, то побачив, що хлопець лежить у підвалі, ОСОБА_21 зверху і ніби наносить удари та щось шукав. На сходах побачив гаманець, в якому було 104 грн. Пізніше телефон заклали в ломбард на залізничному вокзалі, а гроші поділили.
Свідок ОСОБА_30 відмітив, що 19.09.2019 року разом з ОСОБА_31 ввечері дивилися футбол на виставковому центрі. Коли сіли в метро, так сталося, що заблукали і розійшлися. П`яними не були. Коли ОСОБА_23 не прийшов в гуртожиток, почав йому телефонувати. ОСОБА_23 трохи пізніше зателефонував сам і сказав, що за ним причепилися двоє невідомих, був дуже схвильований, більше не телефонував. Про те, що сталося з ОСОБА_23 , стало відомо, коли той уже був у лікарні.
Свідок ОСОБА_32 , який працює оцінювачем-експертом у ломбарді, повідомив, що 20 вересня 2018 року, до нього прийшли дві особи, в яких впізнає обвинувачених, точніше, добре впізнає ОСОБА_21 , і принесли телефон «Xiomi Redmi 5 Plus». Спочатку зайшло дві особи, а потім ще один. Оглянув та перевірив телефон, той в розшуку не перебував. На кого саме було здано телефон, уже не пригадує, оцінений він був у 2700 грн.
Свідок ОСОБА_33 , яка працює в центрі екстреної медичної допомоги, в своїх свідченнях відмітила, що 20.09.2018 року перебувала на чергуванні. Отримали виклик біля 04.00 год. Коли прибули на місце по вул. Толстого, в напівпідвальному приміщенні, на сходах, головою вниз, а ноги до верху, на спині, без свідомості лежав молодий чоловік, поруч нього, точніше наверху, десь 1 метр від спуску до підвалу, була перепустка в гуртожиток. Відчувався запах алкоголю. При огляді, на дотик визначили, що є деформація і гематома в задній частині голови. Доставили у лікарню. Поліції ще не було.
Додатково винність обвинувачених підтверджується сукупністю доказів, які в розпорядження суду було надано стороною обвинувачення, та які були безпосередньо досліджені судом, які, як вважає колегія, є належними, допустимими, та в сукупності з іншими доказами достатніми для визнання обвинувачених винуватими у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.
Зокрема, протоколами огляду місця події, а саме місця, де було знайдено потерпілого, та протоколом огляду проведеного в морзі.
Як видно з висновку експерта № 112/2178/2, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 та аналізу історії хвороби № 19757, виявлені наступні тілесні ушкодження: А) Закрита черепно-мозкова травма - садно в потиличній ділянці, крововиливи у м`які покрови голови - в лівій тім`яно-скроневій області та в тім`яно-потиличній ділянці по центру; переломи кісток черепа - одна ділянка переломів розташована на потиличній та лівій тім`яній кістці з переходом на основу черепа, друга - перелом лівої тім`яної та скроневої кістки; крововилив під тверду мозкову оболонку в ділянці лівої півкулі мозку (об`ємом біля 40-50 см3); розповсюджені крововиливи під м`яку мозкову оболонку - по опуклій поверхні правої скроневої та лобної частки; на основі правої лобної частки, на основі лівої лобної частки, на полюсі з переходом на основу правої скроневої частки з крововиливами в тканину мозку відповідно ним; крововилив під м`яку мозкову оболонку в лівій тім`яно-скроневій ділянці з крововиливом в тканину мозку відповідно нього; крововилив у шлуночки мозку; вторинні крововиливи в стовбуровий відділ головного мозку, набряк-набухання головного мозку; (також при операції ДТЧ в лівій скронево-тім`яній ділянці (виявлено забій, садно м`яких тканин потиличної ділянки, имбібіцію кров`ю м`яких тканин в зоні операційного розрізу, лінійний перелом скроневої та тім`яної кісток), видалення гострої субдуральної гематоми об`ємом близько 40-50 см3).
Б) Садно по передній поверхні правого колінного суглобу.
Смерть ОСОБА_14 , 2001 року народження, настала від закритої черепно-мозкової травми з садном в потиличній ділянці, крововиливами у м`які тканини голови, переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки, в речовину та у шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання головного мозку. Така причина смерті підтверджується наявністю ушкоджень, викладених в дослідницькій частині Висновку, зазначених в Історії хвороби № 19757, проведеним судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів, вираженим набряком-набуханням головного мозку, плямистими крововиливами під ендокардом лівого шлуночка серця.
Виявлена у потерпілого ОСОБА_14 закрита черепно-мозкова травма утворились від дії тупих предметів. Характер ушкоджень м`яких покривів голови (прикладання травмуючої сили в тім`яно-потиличну ділянку по центру та в ліву скроневу ділянку), кісток черепа (дві ділянки переломів кісток черепа - потиличні кістка та ліві тім`яна та скронева кістки), оболонок та тканини головного мозку (наявність переважаючих крововиливів в тканину мозку на протилежній від місця прикладання травмуючої сили частині - на основах лобних, полюсі та основі правої скроневої долі; масивного крововиливу в ліву тім`яно-скроневу долі та значно меншого на протилежній правих лобно-скроневих долях) свідчать про утворення її за двома механізмами - при падінні потерпілого із вертикального або близького до нього положення з ударом тім`яно-потиличною ділянкою голови о тупий предмет з переважаючою поверхнею контакту (тверда поверхня місця падіння), та у подальшому від удару тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту в ліву тім`яно-скроневу ділянку. Слід зазначити про короткий проміжок час між нанесенням ушкоджень в ділянку голови. Не можна виключити можливість спричинення цього удару взутою ногою.
Таким чином, вивчивши надані матеріали - Протоколи проведення слідчого експерименту від 22.09.2018р з відеозаписом, Протокол огляду місця події від 08.10.2018р., Протокол допиту свідка від 08.10.2018р. слід зазначити, що механізм спричинення ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 - падінні його на сходинковому марші, не відповідає показам підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Між наявною закритою черепно-мозковою травмою з садном в потиличній ділянці крововиливами у м`які тканини голови, переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки, в речовину та у шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання головного мозку та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Всі виявлені ушкодження в ділянці голови складають комплекс закритої черепно-мозкової травми (ушкодження м`яких тканин голови, кісток черепа, оболонок та тканини головного мозку), тому розцінювати їх за ступенем тяжкості кожне окремо неможливо. Вона має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.
Виявлене при судово-медичному дослідженні садно по передній поверхні правого колінного суглобу утворилось за життя від дії тупого предмету, та має ознаки легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні, на вимогу сторін, експерт ОСОБА_34 , відмітив, що повністю підтверджує надані ним висновки щодо наявності ушкоджень на тілі потерпілого, механізму їх утворення та причин смерті. Відмічає, що наявність ушкодження в скроневій частині, яке в сукупності стала причиною смерті, мало вірогідно, що утворилося від падіння на цеглу, бо немає характерного сліду, це був удар, не виключено взутою ногою.
Згідно довідки ПТ «АЙ ТІ Ломбард», отриманої на запит, мобільний телефон «Xiomi Redmi 5 Plus», закладали до ломбарду 20.09.2018 року особа за даними ОСОБА_35 , та в додаток надано диск з копією відеозапису.
Як видно з протоколу огляду диску, який наданий в додаток до вищезазначеної довідки, 20.09.2018 року о 01 год. 26 хв. в ломбарді «Скарбниця» з`являються особи чоловічої статі, схожі на ОСОБА_36 і ОСОБА_8 , та ще одна особа і вчиняються дії, пов`язані з здачею предмета, схожого на телефон. Зазначений диск, який був визнаний речовим доказом, з відеозаписом з камер відеоспостереження, був переглянутий в ході судового засідання.
В ході судового засідання також було досліджено протокол огляду диску та безпосередньо переглянуто диск, з записом з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано переміщення потерпілого та обвинувачених перед вчиненням розбійного нападу, з якого чітко видно, що обвинувачені тривалий час, цілеспрямовано переслідують потерпілого.
Під час проведення досудового розслідування, з участю підозрюваного ОСОБА_9 було проведено слідчий експеримент, протокол якого був предметом дослідження судом, та в якому зафіксовано обставини нападу на потерпілого, про які розказав та на місці показав підозрюваний. Більше того, під час проведення експерименту ОСОБА_9 вказав місце, де було викинуто гаманець потерпілого, який був відшуканий, оглянутий, та як речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження. Відеозапис ходу проведення зазначеної слідчої дії, був предметом перегляду в ході судового засідання.
Як видно з протоколу, який був безпосередньо досліджений судом, в ході досудового розслідування також проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого він розповів свою версію, щодо їх спільних з ОСОБА_37 дій по відношенню до потерпілого та на місці показав про спосіб та обставини заволодіння чужим майном. Відеозапис зазначеної слідчої дії був предметом перегляду в ході судового засідання.
Вищезазначені, досліджені безпосередньо судом докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинувачених винуватими, у вчиненні злочинів поза розумним сумнівом.
Протирічливі та неузгоджені показання обвинувачених, щодо обставин заволодіння майном потерпілого та отримання ним тілесних ушкоджень, які привели до смерті, зокрема свідчення ОСОБА_26 з приводу того, що він лише вчинив грабіж і не застосовував насильство до потерпілого, показання ОСОБА_38 , з приводу того, що тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, а той отримав пошкодження від падіння, суд до уваги не бере та відкидає, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема висновком експерта та його свідченнями, показаннями свідків. Встановлені судом обставини тривалого переслідування обвинуваченими потерпілого, заволодіння його майном, а саме телефоном та гаманцем з грошима, розміщення тіла потерпілого, та виявлення на його тілі тілесних ушкоджень характерних для удару, які в сукупності стали причиною смерті, про що в категоричній формі відмітив експерт, агресивність й спрямованість дій обвинувачених на подолання опору по відношенню до потерпілого, який зазнав нападу, наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого та спосіб дій обвинувачених, як вважає колегія суддів, свідчать саме про те, що обвинувачені діяли за попередньою змовою, та вчинили розбійний напад на потерпілого, з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, за обставин встановлених судом.
Слід також відмітити, що неузгоджені свідчення обвинувачених з приводу того, де був гаманець потерпілого з коштами, та хто і де його знайшов, а також виявлення при вході в підвальне приміщення перепустки на вхід потерпілого до гуртожитку, є свідченням, як вважає суд, що потерпілий обшукувався обвинуваченими, після того як був зіштовхнутий у прохід до підвального приміщення, отримавши при цьому травму на потилиці, після чого один з обвинувачених, які діяли за попередньою змовою, ще наніс йому удар в область скроні, а інший, фактично по умовчанню погоджуючись з діями співучасника, в цей час спостерігав за обстановкою навколо і бачив та реально оцінював критичний стан і положення, в якому знаходився потерпілий, що є ще одним підтвердженням існування та реалізації спільного злочинного умислу на вчинення саме розбою.
Більше того, та обставина, що через певний та значний відрізок часу обвинувачений ОСОБА_9 повернувся до місця вчинення злочину, щоб з`ясувати стан потерпілого, є ще одним свідченням того, що на момент застосування обвинуваченими насильства до потерпілого, воно було небезпечним для його життя та здоров`я потерпілого, і його критичний стан усвідомлював та розумів обвинувачений ОСОБА_9 , що по суті спростовує його свідчення в суді.
Колегія суддів, зважаючи на свідчення обвинувачених, аналізуючи докази в їх сукупності, прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_8 , який штовхнув, наніс удар та обшукував потерпілого, відсутній ексцес виконавця, тобто вчинення дій які не охоплювалися умислом ОСОБА_9 , на що суд орієнтує сторона захисту, оскільки агресивність, спрямованість, послідовність та узгодженість дій обвинувачених, цілеспрямований характер спільного тривалого переслідування потерпілого, напад на нього, обставини вилучення його майна, свідчать, що обвинувачені діяли є з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення розбою, з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я з метою отримати бажаний результат, - заволодіти майном потерпілого, що і було досягнуто, частина якого в подальшому спільно була реалізована, а кошти розділені між ними.
Загалом суд, показання обвинувачених розцінює як спосіб уникнути передбаченої відповідальності за вчинення злочину за попередньою змовою, групою осіб.
З приводу доводів сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими, суд не погоджується до уваги їх не бере та відкидає, з наступних підстав.
Так, адвокат ОСОБА_11 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , просив визнати недопустимим показання свідка ОСОБА_24 , який давав свідчення з чужих слів, зокрема ОСОБА_9 . Однак, суд в даному випадку бере до уваги показання даного свідка, оскільки він був безпосередньо учасником фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_9 і надав свідчення з приводу зазначених обставин. Крім того, в судовому засіданні безпосередньо був допитаний ОСОБА_9 , який фактично дав аналогічні свідчення.
З приводу визнання недопустимим доказом у кримінальному провадженні показів свідка з чужих слів ОСОБА_39 , про що зазначив в клопотанні адвокат, то слід відмітити, що судом взято до уваги та оцінено лише свідчення свідків безпосередньо допитаних в суді, а зазначений адвокатом свідок судом не допитувався і на його свідчення суд не посилається.
Суд також не може погодитися з позицією захисту, щодо визнання недопустимим доказом показів отриманих від ОСОБА_9 під час проведення з ним слідчого експерименту, оскільки зазначена процесуальна дія була проведена згідно вимог ст. 240 КПК України, та вході зазначеної дії ОСОБА_9 , з участю захисника, на місці показав місце де знаходиться гаманець потерпілого, який був відшуканий.
Посилання захисту на обставини того, що однією з причин смерті потерпілого, є перебування його в стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги не бере та відкидає, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази того, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, та на навіть за наявності встановлення зазначених обставин, це не є фактом який в тій чи іншій мірі може виправдовувати дії обвинувачених або свідчити про існування обставин, які пом`якшують їх покарання.
Підсумовуючи результати судового розгляду, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність винності обвинувачених поза розумним сумнівом у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 187 та ч.2 ст. 121 КК України, підстав для перекваліфікації дій обвинувачених, на що орієнтує сторона захисту, суд не знаходить.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість та вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи винних.

Так, ОСОБА_8 , раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_9 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, частково відшкодував потерпілій кошти в розмірі 2700 грн. за телефон, який був нею викуплений у ломбарді, та 104 грн., які були викрадені з гаманця потерпілого, про що в своєму клопотанні відмітив обвинувачений, надавши копію квитанції.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , не встановлено.

Ураховуючи обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, особи обвинувачених, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі. Лише таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

В той же час, визначаючи терміни зазначеного виду покарання, колегія суддів враховує персональну роль кожного обвинуваченого та ступінь участі у вчиненні злочину, їх поведінку як під час та після вчинення злочину, зокрема повернення ОСОБА_26 та повідомлення поліції про знайдення непритомного чоловіка, що підтверджується рапортом оперативного чергового, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу потерпілого, який був неповнолітнім, позицію потерпілої та її представника висловлену в судових дебатах щодо призначення максимальних строків покарання, та позицію сторони обвинувачення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_8 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 21.09.2018 року (дати затримання), з розрахунку день за день.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у виді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу, змінити на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, враховуючи, що судом прийнято рішення про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_9 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 21.09.2018 року (дати затримання) по 18.11.2018 року (дати звільнення з під варти), з розрахунку день за день.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на експерта.
Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання:
за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна;
за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років,
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з 11.11.2019 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 21.09.2018 року (дати затримання) по 10.09.2019 року, включно, з розрахунку день за день.
ОСОБА_6 визнати винуватим та призначити покарання:
за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна;
за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років,
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_9 визначити у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у виді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу, змінити на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 11.11.2019 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 21.09.2018 року по 18.11.2018 року, включно, з розрахунку день за день.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 4731 грн.10 коп. на залучення експерта.
Речові докази: СД-Р диск, на якому зафіксовано дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у ломбарді «Скарбниця», - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон «Xiomi Redmi 5 Plus» та чоловічий гаманець чорного кольору, що в камері зберігання речових доказів Голосіївського Управління поліції ГУ НП в м. Києві, - повернути потерпілій ОСОБА_12 , на її вимогу;
мобільний телефон марки «Нокіа» з сім картами мобільного оператора «Київстар», який був вилучений у ОСОБА_8 під час затримання та мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 4-А», з сім картами мобільних операторів, які були вилучені у ОСОБА_9 під час затримання, - звернути в рахунок конфіскації майна.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді _________ _____________ ______________ ОСОБА_40 ОСОБА_2 ОСОБА_3