Код суду 233 Справа № 233/368/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000084 від 23 січня 2018 року, за № 0000983 від 08 вересня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Серафимович Волгоградської області РФ, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, вдівця, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 07 грудня 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 2) 19 січня 2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25 жовтня 2013 року на підставі ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 17 жовтня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 13 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

16 січня 2018 року у вечірній період доби (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та його співмешканки ОСОБА_7 , де на кухні з останніми розпивали спиртні напої, після чого лягли спати. 17 січня 2018 року у денний період доби (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_5 прокинувся та побачив у спальній кімнаті на підвіконнику зарядний пристрій та мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «LG» моделі Р520 ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась SIM картка мобільного оператора «Vodafone», та в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне, таємне, повторне викрадення вищевказаного майна, негайно реалізуючи який, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 сплять, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, викрав з підвіконнику у спальній кімнаті наступні предмети: зарядний пристрій для мобільного телефону, який не представляє матеріальної цінності для потерпілого; мобільний телефон марки «LG» моделі Р520 ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 228,92 грн.; SIM картку мобільного оператора «Vodafone», яка знаходилась в мобільному телефоні, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, після чого поклав вищевказане до кишені своєї куртки та зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 228,92 грн.
06 вересня 2018 року, в період часу з 10.00 год. до 12.00 год., ОСОБА_5 проходив по вул. Європейській м. Костянтинівка Донецької області, та на землі навпроти будинку № 62 знайшов корпус ручної гранати Ф-1, який поклав у рюкзак, що мав при собі, чим умисно скоїв незаконне придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. З 06 вересня 2018 року ОСОБА_5 став носити та зберігати при собі вибухову речовину, а саме корпус ручної гранати Ф-1, чим здійснив умисне, незаконне носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
08 вересня 2018 року в період часу з 13.10 год. до 14.00 год. в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, напроти будинку 62 по вул. Європейській м. Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_5 власноруч дістав з свого рюкзака та надав для огляду слідчому СВ Костянтинівського ВП корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1, виготовлений промисловим (заводським) способом, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці).
Своїми умисними діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 8, 9, 10, 11, 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що 16 січня 2018 року він перебував у квартирі знайомої, де вживали спиртні напої, потім всі лягли спати. Наступного дня він прокинувся, а всі ще спали. Він побачив мобільний телефон, який забрав собі і пішов. З телефону сім-картку не витягував, а потім не пам`ятає куди цей телефон подів. 09 вересня 2018 року у денний час він проходив по вул. Європейській і біля 10-поверхівок в розвалинах знайшов корпус гранати Ф-1, який, думаючи що це макет, поклав до свого рюкзаку і весь час носив при собі до того, як його зупинили співробітники поліції і вилучили цей корпус гранати. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, підтвердив повністю. З кількістю і вартістю викраденого згоден. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- протокол огляду місця події від 23 січня 2018 року, яким оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , та зафіксована обстановка на місті, де з підвіконня було викрадено належний ОСОБА_6 мобільний телефон з сім-карткою та зарядним пристроєм;
- протокол огляду від 23 січня 2018 року, яким оглянуто добровільно наданий ОСОБА_5 мобільний телефон мобільний телефон марки «LG» моделі Р520 ІМЕІ НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору;
- висновок судової товарознавчої експертизи № 2/20-114 від 30 січня 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «LG» моделі Р520 станом на 17 січня 2018 року могла становити 228,92 грн.;
- протокол пред`явлення речей для впізнання від 30 січня 2018 року, яким зафіксовано факт впізнання потерпілим ОСОБА_6 за зовнішніми ознаками належного йому мобільного телефону марки «LG»;
- протокол проведення слідчого експерименту від 30 січня 2018 року, в ході якого ОСОБА_5 на місті розповів про обставини та показав, як він з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , викрав мобільний телефон марки «LG»;
- протокол огляду місця події від 08 вересня 2018 року, в ході якого оглядом ділянки місцевості, розташованої біля буд. № 62 по вул. Європейській м. Костянтинівка Донецької області та особистих речей ОСОБА_5 у період часу з 13.10 год. по 14.00 год. у останнього було виявлено та вилучено предмет, схожий на корпус гранати Ф-1;
- висновок судової вибухотехнічної експертизи № 2/21-145 від 25 вересня 2018 року, згідно з яким: представлений на експертизу предмет являється корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовленим промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження даних корпусів вибуховою речовиною групи бризантних. Досліджений корпус гранати типу Ф-1 до категорії бойових припасів або вибухових пристроїв не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Вибухова речовина групи бризантних, що знаходилась в наданому на експертизу корпусі гранати Ф-1 до вибуху придатна.
- протокол проведення слідчого експерименту від 27 вересня 2018 року, в ході якого ОСОБА_5 на місцевості розповів та показав обставини придбання, носіння та зберігання корпусу гранати Ф-1 до моменту її вилучення співробітниками поліції.

Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, провина обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує:

- за ч.2 ст. 185 КК України, так як він умисно, повторно, таємно викрав чуже майно;
- за ч.1 ст. 263 КК України, так як він умисно, незаконно - в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, п.п 8, 9, 10, 11,12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, придбав, носив та зберігав вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття в скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає рецидив злочинів.

Обставина, що пом`якшує покарання і на яку посилається суд, розглядається як така, що лише пом`якшує покарання, але не може враховуватися також і як обставина, що дає підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування ним покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, і приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, висновків органу пробації, неможливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою у ДУ «Бахмутська УВП (№ 6)».

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою у ДУ «Бахмутська УВП (№ 6)» до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 10 квітня 2019 року.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування втрат на залучення експертів (проведення судової товарознавчої експертизи № 2/20-114 від 30 січня 2018 року - 429,00 грн.; проведення судової вибухотехнічної експертизи № 2/21-145 від 25 вересня 2018 року - 1144,00 грн.) 1573 (одну тисячу п`ятсот сімдесят три) грн. 00 коп.

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «LG» моделі Р520 ІМЕІ НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим за належністю;
- пакет з уламками корпусу гранати Ф-1, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція б/н та без дати, номер журналу обліку 48, порядковий номер 1154/2), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя