Провадження № 1-кс/520/8929/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000704 від 17.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 17.07.2019 року близько 00:40 годині водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем Mazda 6 р/з НОМЕР_1 рухався по автодорозі «Овідіопольська дорога» з боку и. Одеса в напрямку об`їзд м. Одеси, де на ділянці 10км +107м біля ринку 7км. допустив наїзд на пішохода не встановленого чоловіка, який перетинав проїзну частину по регульованому пішохідному переході з ліва направо по ходу руху автомобіля на червоний сигнал світлофора. Внаслідок ДТП пішохід загинув на місці пригоди.

Під час огляду місця ДТП транспортний засіб - автомобіль Mazda 6 р/з НОМЕР_1 вилучений та направлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів № 6 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, у зв`язку із необхідністю проведення судових автотехнічних експертиз.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчужувати вказане майно, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його дослідження за місцем зберігання. Якщо транспортний засіб буде перебувати у володінні осіб, які зацікавлені в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до них буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, їх втрата може слугувати втратою доказової бази у провадженні.

Прокурор, слідчий та власник майна в судове засідання не з`явились.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно п. 1, 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Так, стороною обвинувачення, в порушення вимог ст. 171 КПК України, до клопотання не були долучені матеріали, які б обґрунтовували всі доводи, викладені в клопотанні, зокрема, відповідно до клопотання, в ході огляду місця дорожньо-транспортної події був оглянутий та вилучений транспортний засіб, проте до клопотання не долучений вказаний протокол огляду.

Також, попри наявність у клопотанні відомостей щодо найменування власника автомобіля, у клопотанні відсутні інші контактні дані особи, за наявності яких слідчий суддя мав би можливість повідомити його про дату та час судового засідання, з огляду на чітко встановлені строки розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та, таким чином, виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України. В свою чергу не виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, призведе до порушення прав власника тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, матеріали кримінального провадження в обґрунтування доводів клопотання не надали, що свідчить про фактичне не підтримання поданого ними клопотання, та не доведення викладених у клопотанні обставин.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно з дотриманням усіх вимог законодавства, а тому, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням відповідного процесуального строку, в цілях подальшого дотримання вимог законодавства при розгляді клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000704 від 17.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1