Ухвала

1 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 473/1064/17
провадження № 51-3768 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року засуджений ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Однак у касаційній скарзі не зазначено, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були б підставою відповідно до ст. 438 КПКдля скасування вироку місцевого суду

та ухвали суду апеляційної інстанції касаційним судом з закриттям кримінального провадження, з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.

Також, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 взагалі не навів доводів щодо незаконності оскаржуваних рішень в аспекті ст. 413 КПК.

Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений

ОСОБА_4 вказує на неналежну, на його думку, оцінку доказів, неповноту судового розгляду а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з приписами статей 433, 438 КПКне є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, засуджений в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК не додав до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу засудженого, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3