Провадження № 11-сс/4808/331/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2019 року за скаргою ОСОБА_8 на постанову слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 від 30 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000389, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 від 30 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

1.2. Слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є достатньо вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження. В ході досудового розслідування факт службової недбалості службових осіб судів, які розташовані на території Івано-Франківської області та спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_8 не встановлений, таким чином в їх діях відсутні об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

2. Доводи апеляції ОСОБА_8 :

- досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000389 незавершене, а висновок слідчого про закриття провадження передчасний;

- факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_8 не встановлений, а розмір шкоди, завданої державі, на перший погляд, не перевищує допустимої межі істотної шкоди, оскільки досудове слідство не завершено;

- апелянтка не заперечує, що зацікавлена у перегляді судових рішень у адміністративній справі у зв`язку з виключними обставинами з метою вирішення проблем в будинку її проживання, що були породжені неправомірними рішеннями виконкому Калуської міської ради і узаконені судами першої і апеляційної інстанцій;

- розслідування правопорушення є необхідною, обов`язковою і першочерговою умовою у даному правопорушенні, оскільки неможливо правильно встановити факт наявності чи відсутності службової недбалості тільки шляхом перевірки другої умови, тобто на підставі побаченої суми істотної шкоди, оскільки фактична сума істотної шкоди встановлюється тільки в ході розслідування;

- апелянтка наголошує, що в даному кримінальному провадженні в результаті розслідування вона мала набути статусу потерпілої і сума матеріальної шкоди, заподіяної їй, як правонаступнику позивача, може навіть перевищити встановлену в 2018 році граничну суму істотної шкоди і скласти 88100 грн;

- текст оскарженої постанови відображає маршрут пересування адміністративної справи між судами різних інстанцій на протязі понад 9 років і нагадує план розслідування, який ще належить реалізувати шляхом розгляду кожного судового рішення, а також кожного рішення виконавчого комітету Калуської міської ради.

Просить ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження скасувати, порушити питання про продовження досудового розслідування.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В судовому засіданні ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної скарги. Вказала на те, що розслідування не велося, факти, пов`язані з розглядом судових справ не досліджені, коло осіб, причетних до можливої службової недбалості не встановлено, слідчі дії з цього приводу не проведені. Рух справи по інстанціях і є планом розслідування. Не зважаючи на рішення ЄСПЛ її справа в Україні не переглянута, рішення судів, з якими вона не згідна набрали законної сили. Між тим, проблема залишилася. Вважає, що під час розслідування мають бути встановлені обставини, які стануть підставами для перегляду судових рішень. Зазначила, що розгляд її справи в судах затягнувся через недосконалість законодавства, а не дії службових осіб судів.

3.2. Прокурор заперечив апеляційну скаргу, зазначивши, що всі можливі слідчі дії проведено, доводи перевірено. Просив залишити без змін законну та обґрунтовану ухвалу слідчого судді, оскільки в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт службової недбалості службових осіб судів Івано-Франківської області та спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_8 не встановлений, таким чином в їх діях відсутні об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження.

4. Рішення та мотиви апеляційного суду.

4.1. Щодо права на справедливий суд.

Тетерева заяву про злочин не подавала, хоч і вважає себе заявником. Заяву про залучення до провадження в якості потерпілої вона також не подавала, потерпілою не визнана. За формальними вимогами закону (ст. 303, 309 КПК України) право на оскарження рішення їй не належить.

Для забезпечення доступу до правосуддя слідчим суддею розглянуто її скарга на постанову слідчого по суті і на думку колегії суддів це вірне рішення, оскільки в даному випадку з`ясувати те, чи порушено права особи можна тільки після розгляду доводів скарги.

4.2. За наслідками розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

По-перше, рішення ЄСПЛ щодо ОСОБА_8 стосувалося надмірної тривалості проваджень, а не суті судових рішень. Інформація про обставини, які внесені в ЄРДР на підставі листа МЮ, слідчим перевірена й їй дана правова оцінка.

З приводу суті спору рішення ЄСПЛ не ухвалювалось. Слідчий перевіряв згідно з витягом з ЄРДР обставини можливої службової недбалості, що потягли за собою порушення розумних строків розгляду цивільних справ.

Конкретних фактів злочинної діяльності певних службових осіб у зверненні МЮ не наведено, зате вказано наслідки виплата державою відшкодування за рішенням ЄСПЛ. ОСОБА_8 , яка вважає себе заявником, слідчому також обставин вчинення злочину не повідомила, у матеріалах провадження дані про це відсутні.

Шкода, яка відшкодована ОСОБА_8 державою за рішенням ЄСПЛ з-за надмірної тривалості судових проваджень, є в даний час збитками держави, а не скаржниці. Їх розмір недостатній для наявності складу ч. 1 ст. 367 КК України а саме шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно, у цьому аспекті права ОСОБА_8 не порушені, що констатовано в ухвалі слідчого судді.

З цим висновком слід погодитись і відхилити доводи апеляції про те, що спочатку мали б бути встановлені обставини службової недбалості, а вже за тим наслідки у виді розміру шкоди. Закон цього не вимагає. Нормативних застережень щодо порядку і послідовності встановлення обставин злочину закон не містить, тому посилання на логічну некоректність висновку слідчого судді апеляційний суд до уваги не приймає. І дії, і наслідки є проявами злочину, які необхідні для його ідентифікації.

Для наявності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, необхідні всі його елементи, сукупність яких обумовлює застосування норми.

Шкода є обов`язковим елементом складу ч. 1 ст. 367 КК України, вона є проявом злочину. Якщо шкоди немає, то провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

По-друге. Потрібно зауважити, що судове рішення є обов`язковим до виконання (ст. 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), в тому числі органами досудового розслідування.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість рішень про цивільні права та обов`язки, які стосуються ОСОБА_8 , неодноразово переглядалися судами всіх інстанцій і тепер ці рішення остаточні.

Тому слід дійти висновку, що за відсутності конкретних фактів злочинної діяльності під час вирішення спорів по суті, слідчий не мав підстав для повторного з`ясування обставин, які вже встановлені судовими рішеннями і в яких відсутні дані про будь-які злочинні необережність чи умисел службових чи інших осіб судів Івано-Франківської та Львівської областей.

По-третє. Розглядаючи доводи ОСОБА_8 щодо заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди, потрібно виходити з того, що про конкретне порушення її прав та його наслідки у першу чергу відомо самій заявниці.

У якості обґрунтування шкоди (а.п. 74 76) ОСОБА_8 вказала, що матеріальна шкода пов`язана з незаконними діями, які узаконені рішеннями судів, в результаті яких державний орган розпорядився приватним майном на користь підприємця. Нематеріальна шкода полягає в шумі, що руйнує здоров`я і створює важкі умови для проживання.

Це шкода, яка пов`язана із суттю судових рішень, а не тривалістю проваджень. В їх основі лежать різні факти. Про факти, які спричинили неправильне вирішення спору заявниці через службову недбалість, в ЄРДР дані не внесені.

ОСОБА_8 має право та можливість вказати, які факти належить установити для розслідування заподіяної їй шкоди, направивши таку заяву з відомостями до органу розслідування (ч. 4, 5 ст. 214 КПК України). Можливості захисту прав не вичерпані.

По-четверте. Сама ОСОБА_8 вказала, що надмірна тривалість обумовлена недосконалістю законодавства, а не діями службових осіб. Тобто заявниця водночас вимагає продовження розслідування і при цьому свідома того, що дії службових осіб судів не пов`язані зі шкодою, яка заподіяна їй. Це може свідчити, що мотивом є не безпосереднє відновлення свого права, а вдосконалення діяльності державного апарату, позаяк вимоги не пов`язані з конкретними обставинами часу, місця, дій осіб, а виходять із міркувань більш загального характеру.

Це справедлива вимога якісних державних послуг, яка все ж повинна мати фактичне підґрунтя, щоб була підстава для проведення розслідування конкретних обставин.

З цього приводу слід констатувати, що ні слідчий суддя, ні колегія апеляційного суду не можуть вплинути на недосконалість законодавства і вирішити ці проблеми, через відсутність таких повноважень. Це функція законодавця, згідно зі ст. 75 Конституції України.

5. Висновки.

Апеляційний суд, з огляду на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000389 проводилось з приводу шкоди, завданої саме інтересам держави, констатує, що ані постанова про закриття кримінального провадження №0000389, ані відмова слідчого судді в задоволенні скарги ОСОБА_8 на вказану постанову не порушують права ОСОБА_8 як на оскарження (перегляд) окремих судових рішень з метою вирішення особистих проблем в будинку її проживання, так і право останньої на доступ до правосуддя в цілому.

Інші доводи апелянта правильності висновків, викладених у постанові про закриття кримінального провадження та в ухвалі слідчого судді, не спростовують.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 117, 376, 398, 401, 404, 405, 412, 419, 422 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2019 року за скаргою ОСОБА_8 на постанову слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 від 30 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000389, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4