Справа № 136/1710/19
УХВАЛА
іменем України
02 жовтня 2019 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 28.05.2018 про закриття кримінального провадження №0000019 від 08.02.2016.
Крім цього, скаржник просить суд поновити строк на звернення до суду із даною скаргою, мотивуючи тим, що він пропущений нею з поважних причин, оскільки вона є особою похилого віку, часто хворіє.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 просила поновити строк на звернення до суду із скаргою, вказуючи, що вона особа похилого віку і важко хворіє. на запитання учасників судового розгляду пояснила, що дійсно в період з березня 2019 по вересень 2019 неодноразово відвідувала відділення поліції та прокуратуру, оскільки була незгодна з прийнятим рішеннямю
Слідчий суддя вивчивши та дослідивши матеріали, щ додані до скарги, дійшов висновку про таке.
За правилами ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що скарга подана ОСОБА_3 до суду по збігу вищевказаного строку, оскільки постанову про закриття кримінального провадження за її скаргою нею отримано 11.03.2019, а скарга подана до суду 13.09.2019.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Тобто Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", у яких суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.
Скаржник у скарзі порушує питання про поновлення строку звернення до суду із даною скаргою, утім наведені у заяві причини слідчий суддя не вважає поважними, оскільки похилий вік та хвороби, які із ним пов`язані не є об`єктивними та непереборними причинами, які позбавляли скаржника дотримуватись визначених законодавцем строків для виконання свого обов`язку ефективно використовувати процесуальні права, а суд забезпечити рівний доступ до правосуддя всім сторонам. При цьому, період, який минув з моменту пропуску строку скаржником є значний для такої категорії справ, оскільки пройшло майже пів року і протягом цього періоду заявниця неодноразово відвідувала офіційні установи, висловлюючи свою незгоду з прийнятим рішенням, що вказує на можливість своєчасного звернення зі скаргою.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що дану скаргу слід повернути скаржнику, у зв`язку із пропущенням строків звернення до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.304, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Повернути скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 28.05.2018 про закриття кримінального провадження №0000019 від 08.02.2016.
Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1