Справа № 583/5105/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000638 від 16 вересня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Охтирка Сумської області, без зареєстрованого місця проживання, остання адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_1 , що має середню освіту, не працює, раніше не судимої

за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 13.08.2017 приблизно о 01:00 год. знаходячись на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , який після розмови пішов до літнього душу, а джинсові шорти, в кишені яких знаходилась картка «ПРИВАТБАНКУ», залишив на підлозі, та скориставшись тим, що її дії не помічені власником та сторонніми особами, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, розуміючи, що картка є офіційним документом, з метою власного збагачення шляхом подальшого незаконного зняття грошових коштів з рахунку банку таємно викрала банківську карту «ПРИВАТБАНКУ» № НОМЕР_1 клієнта банку ОСОБА_6 .
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 13.08.2017 приблизно о 01:00 год. перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 таємно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу заволоділа з кишені джинсових шортів мобільним телефоном марки «Nomi» модель і184 чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , вартістю 246 грн., спричинивши останньому матеріальні збитки на зазначену вище суму та викраденим розпорядилася на власний розсуд.
В подальшому, 13.08.2017, ОСОБА_4 , попередньо знаючи пін-код до картки «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 клієнта банку ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, повторно, з метою власного збагачення попросила ОСОБА_7 зняти грошові кошти із вказаної банківської картки «ПРИВАТБАНКУ», яку 13.08.2017 викрала із кишені шортів потерпілого ОСОБА_6 .

Так, 13.08.2017 у період часу з 05:25 год. по 07:45 год. ОСОБА_7 , не знаючи про походження вказаної картки, зняв грошові кошти в сумі 15198,04 грн. з рахунку кредитної картки «ПРИВАТБАНКУ» № НОМЕР_1 , а саме в терміналі «ПРИВАТБАНКУ» НОМЕР_2 в м. Охтирка, вул. Ярославського,19А в сумі 3000 грн., в терміналі «ПРИВАТБАНКУ» CASU7661 в м. Тростянець, вул. Калініна,1 в сумі 6000 грн., в терміналі «ПРИВАТБАНКУ» CASU1049 в м. Тростянець, вул. Горького, 26 в сумі 4400 грн., в терміналі «ПРИВАТБАНКУ» НОМЕР_3 в м. Охтирка, АТБ «Продукти-515» в сумі 98,30 грн., в терміналі «ПРИВАТБАНКУ» НОМЕР_4 на АЗС AZS-AGZP 6 м. Тростянець в сумі 1700,10 грн. Викраденим ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені ч.1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненому злочині заперечила, пояснивши, що картку та телефон вона не викрадала, гроші з картки не знімала та не витрачала, а тому вважає, що нічого відшкодовувати ОСОБА_6 не повинна. В наступному визнала свою винуватість, зазначивши, що потрапила під вплив і, перебуваючи під впливом, давала неправдиві свідчення. Суду пояснила, що в серпні 2017 року вона взяла з шортів потерпілого ОСОБА_6 банківську картку та телефон без відома власника, після чого зателефонувала ОСОБА_7 , який забрав її на власному автомобілі та, за її проханням, знімав грошові кошти з картки ОСОБА_6 . Про походження картки вона ОСОБА_7 не повідомляла.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Судом досліджені наступні докази.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з обвинуваченою ОСОБА_4 у них дружні стосунки. 13.08.2017 вони разом зі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відпочивали у останнього дома по АДРЕСА_2 , вживали алкогольні напої, після чого вони зі ОСОБА_4 пішли звідти, біля автовокзалу попрощалися і пішли по своїх домівках. Того дня з ОСОБА_7 не зустрічалася, нікуди не їздила. Особисто не бачила, щоб ОСОБА_6 передавав ОСОБА_4 банківську картку, але зі слів останньої, ОСОБА_6 давав їй картку «ПРИВАТБАНКУ», пін код до неї вона знала, оскільки за допомогою картки вона скуплялася в магазині.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 16.09.2017 та 07.09.2018 з застосуванням технічних засобів фіксації ( проведення відеозапису), дослідженого як письмовий доказ (оскільки допитати свідка безпосередньо неможливо за станом його здоров`я, що підтверджується інформацією Охтирської ЦРЛ від 08.04.2019) вбачається, що ОСОБА_4 , з якою свідок був знайомий, у серпні 2017 року вранці попрохала її забрати. На власному автомобілі він під`їхав до вул. Менжинська ( на даний час Широка) м. Охтирка, де забрав ОСОБА_4 . Остання йому сказала, що має картку, також вона забрала телефон. Попрохала його зняти кошти, при цьому повідомила пін-код. Кошти знімали з банкоматів в м. Охтирка по вул. Ярославського. Потім поїхали до м. Тростянець, де він заправив пальне на заправці, розрахувався карткою, а потім в банкоматі зняв кошти. Зняли 14000-15000 грн. Кошти витратили. Кому саме належить картка та як саме нею заволоділа, ОСОБА_4 не повідомляла.( а.с. 145-149).

Висновком експерта № 19/119/9-3/3395-е від 26.10.2017 за наслідками проведення судово-товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки Nomi модель і 184 станом на 13.09.2017 могла становити 246 грн.( а.с. 160-163).

Довідкою Охтирського відділення №1 Сумської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджується зняття коштів 13.08.2017 о 05:25:59 год. у розмірі 1000 грн., о 05:26:51 год. у розмірі 2000 грн у банкоматі «ПРИВАТБАНКУ» САSU8541 за адресою: м. Охтирка, вул. Ярославського, 19а; о 07:45:53 год. розрахунок на АЗС: AZS-AGZP, 6 Тростянець; о 07:51:31 у розмірі 1000 грн., о 07:52:13 у розмірі 2000 грн., о 07:52:46 у розмірі 3000 грн. у банкоматі «ПРИВАТБАНКУ» САSU7661 за адресою: м. Тростянець, вул. Калініна, 1; о 08:00:39 у розмірі 3000 грн., о 08:01:31 у розмірі 1000 грн., о 08:02:18 год у розмірі 400 грн. у банкоматі «ПРИВАТБАНКУ» САSU1049 за адресою: м. Тростянець, вул. Горького, 26. На доданих фотоматеріалах зафіксовано зняття коштів ОСОБА_7 ( а.с. 164-170).
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 24.09.2018, оглянутому в суді, зафіксовані покази обвинуваченої, згідно яких вона пояснила, що з 10 серпня 2017 року протягом трьох днів разом з подругою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відпочивали у знайомого ОСОБА_12 в будинку АДРЕСА_3 . Протягом цього часу ОСОБА_11 давав їй свою картку КБ «ПРИВАТБАНК», щоб вона придбавала продукти харчування та повідомив їй пін-код. 13.08.2017 вона провела подругу додому, сама повернулася. Коли ОСОБА_11 був у душі, а свої шорти залишив надворі, вона з шортів взяла банківську картку та телефон, після чого зателефонувала знайомому ОСОБА_13 , щоб той її забрав. ОСОБА_14 під`їхав на власному автомобілі, забрав її та вони разом поїхали знімати кошти. ОСОБА_13 вона пояснила, що має картку, на якій є гроші та попрохала його зняти гроші, повідомивши пін-код. Вони зняли частину грошей у банкоматі по вул. Ярославського м. Охтирка, після чого поїхали до м. Тростянець, де заправили пальне, розрахувавшись карткою, після чого знімали гроші в банкоматах м. Тростянець. При цьому обвинувачена показала, де саме вони знімали кошти: з банкомата по вул. Ярославського м. Охтирка, після чого заправили пальне на заправці в м. Тростянець Сумської області, а потім знімали кошти в двох банкоматах м. Тростянець Сумської області. Розташування банкоматів, на які вказала обвинувачена, відповідає банкоматам, які вказані у довідці Охтирського відділення № 1 Сумської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»( а.с. 180-183).
Суд критично оцінює покази обвинуваченої, попередньо надані в судовому засіданні, щодо того, що карткою заволоділа ОСОБА_10 , а тому вона крадіжку не вчиняла і грошей не знімала.
Так, свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 13.08.2017 вони разом зі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відпочивали у останнього дома по АДРЕСА_2 , вживали алкогольні напої, після чого вони зі ОСОБА_4 пішли по своїх домівках. Того дня з ОСОБА_7 не зустрічалася, нікуди не їздила. Особисто не бачила, щоб ОСОБА_6 передавав ОСОБА_4 банківську картку, але зі слів останньої, ОСОБА_6 давав їй картку «ПРИВАТБАНК», пін код до неї вона знала, оскільки за допомогою картки вона скуплялася в магазині.

Такі покази свідка узгоджуються з показами обвинуваченої, наданими під час проведення слідчого експерименту.
Крім того, під час проведення слідчого експерименту обвинувачена, поводячись невимушено, довільно розповідала, коли саме, за яких обставин заволоділа карткою, телефоном, де саме та яким чином потім ОСОБА_7 знімав кошти. Такі її покази знайшли підтвердження іншими доказами, а саме довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо руху коштів по рахунку і такі ж покази обвинувачена надала суду в наступному, в звязку з чим суд дійшов висновку про їх правдивість.
Отже, аналізуючи кожен доказ з точки зору належності та допустимості, а сукупність доказів у взаємозв`язку з точки зору достатності, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у інкримінованих їй злочинах та такі її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
До обставин, визначених ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить визнання вини та каяття у скоєному.

Обставини, визначені ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченої, яка не має постійного місця проживання та роботи, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, завдану потерпілому шкоду не відшкодувала, однак є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, у скоєному розкаялася, про що свідчить визнання нею своєї винуватості.

Судом зважено, що згідно досудової доповіді органу з питань пробації існує середній рівень ризику небезпечності для суспільства, в зв`язку з чим виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень за місцем проживання обвинуваченої.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини у справі про особу обвинуваченої, суд вважає необхідним та доцільним призначити покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність злочинів з застосуванням положень ст.72 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування ОСОБА_4 на його користь 15 444,40 грн. матеріальної шкоди, з яких 15 198,40 грн. кошти викрадені з його банківської картки та 246 грн. вартості викраденого телефону, а також 5000 грн. моральної шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, зі ОСОБА_4 підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальна шкода на суму 15444,40 грн., що знайшло підтвердження дослідженими судом доказами.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, судом враховано вимоги розумності та справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, пов`язаних з виникненням боргових зобов`язань. За таких обставин грошова компенсація у розмірі 1000 грн. є адекватною понесеним моральним втратам.

З обвинуваченої підлягають стягненню судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України.

Оскільки на час ухвалення вироку зберігаються ризики ухилення від суду та продовження вчинення кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про залишення обвинуваченій до набрання вироком суду законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання за цим законом
за ч.1 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту;
за ч.1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу її затримання з 18 січня 2019 року з врахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Стягнути зі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , НОМЕР_6 ) 15 444, 40 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири грн. 40 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 16 444, 40 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сорок чотири грн. 40 коп.)
Стягнути зі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави 296,61 грн. (двісті дев`яносто шість) в рахунок компенсації процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 діб з часу його проголошення, а засудженою ОСОБА_4 в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1