ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2355/19 Справа № 191/1521/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши 04 листопада 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000393 за апеляційними скаргами прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі, строком 9 років.
Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.03.2018 року по 12.06.2019 року включно.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судово-трасологічної експертизи № 26/4.6/401 від 28.03.2018 року в сумі 1001 гривень.
Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог закону.
Цим вироком, дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 03 березня 2018 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_7 знаходився в кімнаті домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з матір`ю ОСОБА_10 вживав спиртні напої. В цей час між вказаними особами виникла словесна сварка на побутовому ґрунті, під час якої у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині - потерпілій ОСОБА_10 , знаючи про похилий вік останньої, ОСОБА_7 взяв дерев`яний стілець, який перебував на підлозі в кімнаті, розташованій в приміщені домоволодіння АДРЕСА_1 , який, використовуючи як знаряддя вчинення злочину, утримуючи за ніжку в правій руці, підійшов до ОСОБА_10 , яка перебувала в положенні сидячи на дивані, умисно, з метою протиправного заподіяння смерті, наніс не менше 14 ударів в область голови потерпілої ОСОБА_10 , не менш як 11 ударів в область тулуба, не менш як 5 ударів по правій верхній кінцівці, не менш як 4 удари по лівій верхній кінцівці, після отримання яких ОСОБА_10 померла.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування зазначає, що при призначення ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 скоїв особливо тяжкий злочин, а також не враховані обставини його вчинення, непоправність наслідків у виді загибелі людини матері обвинуваченого, характер насильницьких дій ОСОБА_7 , яким потерпілій заподіювалися велика кількість тілесних ушкоджень, окрім цього ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину не визнав не розкаявся, не засуджує своїх дій.
Також судом не в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого, який суспільно корисною працею не займався, характеризувався негативно.
Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню ОСОБА_7 , вчиненню нових злочинів, буде покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі.

В апеляційну скарзі захисник просить змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання.
В обґрунтування зазначив, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто суворим і не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, не враховано стан здоров`я та обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що останній частково визнав свою провину в скоєному, щиро розкаявся.
На думку захисника, виправлення ОСОБА_7 можливе без застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 пояснив всі обставини кримінального правопорушення, сприяв слідчому під час досудового слідства, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не знаходиться, раніше не судимий, не офіційно, але працював, отримував дохід, за місцем мешкання характеризувався позитивно, попросив пробачення у потерпілого, який не має жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Захисник та обвинувачений підтримали доводи апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити в повному обсязі, скаргу прокурора залишити без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого, та доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є вірними, ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і які ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються.

Між тим, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно вимог ст. ст. 50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання, суд послався на тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів не перебуває, а також на те, що по справі не встановлено наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а обставинами, що обтяжують його покарання, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
З даним висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займався, характеризується негативно, тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, непоправність наслідків у виді загибелі людини матері обвинуваченого, характер насильницьких дій ОСОБА_7 , яким потерпілій заподіювалися численні тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої ОСОБА_11 а також наявність обтяжуючих обставин вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Аналізуючи доводи апеляційною скарги захисника ОСОБА_8 колегія суддів дійшла висновку, що під час апеляційного перегляду судом було встановлено відсутність достатніх обставин, які б суттєво пом`якшували покарання та знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Приймаючи до уваги вищенаведені висновки суду щодо відсутності суттєвих пом`якшуючих обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання, не знайшли свого підтвердження, оскільки ті обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, не можуть бути визнані в даному випадку такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та можуть бути підставами для пом`якшення призначеного покарання.
За таких обставин, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню згідно з ч. 2 ст. 409, ст. 414 КПК України у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Обговорюючи питання про призначення нового покарання ОСОБА_7 , колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєне кримінальне правопорушення має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, але в більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції.
Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в частині призначеного йому покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 12 років.
В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку.
Копії вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4