Справа № 461/7233/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воютичі

Самбірського району Львівської області, громадянина України, українця, раніше судимого, останній раз вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2012 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 23.08.2019 року близько 03 години 05 хвилин, перебуваючи поблизу входу у хостел «Kava Hostel», по вул. Ковжуна, 4 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито вирвав з рук ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» вартістю 4 000 гривень, що належить ОСОБА_7 , після чого з місця події втік, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану вище суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Зазначив, що в обвинувальному акті вірно відображені його дії, які полягали в тому, що він, перебуваючи поблизу входу у хостел «Kava Hostel», по вул. Ковжуна, 4 у м. Львові, відкрито вирвав з рук ОСОБА_6 мобільний телефон. Пояснив, що події відбувалися у період часу, у спосіб, які зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що мотиви і мета вчинення злочину, також перелік предметів, які він викрав, відповідають дійсності. У вчиненому розкаюється.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку та обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, також враховано досудову доповідь персоналу органу пробації, згідно якої, існує високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства на даний момент.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, мотиви вчинення злочину, спрямовані на заволодіння чужим майном, спосіб вчинення злочину. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту фактичного затримання 23.08.2019 року.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 29.08.2019 року на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» та сім-карту мобільного оператора «Київстар».

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання 23.08.2019 року.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 29.08.2019 року на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» та сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером « НОМЕР_1 ».

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» та сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером « НОМЕР_1 » - повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1