Справа № 461/8996/18
Провадження № 1-кп/461/220/19
УХВАЛА

03.10.2019 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України.

03.10.2019 р. в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що хворіє та не буде ухилятися від суду.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення обвинуваченого та захисника, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачується у низці нових корисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Він не має законних джерел заробітку, не працює, неодноразово уникав від явки до суду, відносно нього до Галицького районного суду м. Львова надійшло три обвинувальних акта за злочини проти власності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурор довів, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, в попередні судові засідання не з`являвся, підтверджуючих поважність причин неявки в суд документів суду не надав.

Тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сукупність вищеперелічених ризиків є вагомою та не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою. Дані ризики не змінилися під час розгляду справи в межах судового провадження.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого слід продовжити.

З приводу твердження захисника та підозрюваного про необхідність змінити запобіжний захід на більш м`який у зв`язку з станом здоров`я ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, а саме: «Пєтухов проти України», «Ухань проти України», «Віслогузов проти України» державний орган, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб.
Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє увязнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору. Із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який через стан здоров`я обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України,строк тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 01.12.2019 року включно.

Відмовити в задоволенні клопотань захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1