Єдиний унікальний номер справи 185/8089/19
Провадження № 1-кп/185/720/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470 від 26 липня 2019 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2019 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в районі покинутої будівлі, розташованої по вул. Ст. Фронта, 15 в м. Павлограді, на землі побачив прозору пластикову ємкість, частково заповнену рідиною коричневого кольору. Переконавшись, що у пластиковій ємкості знаходиться речовина, яка містить у своєму складі опій ацетильований, тобто особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями), заборонений, у ОСОБА_3 одразу виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля кущів, розташованих у районі покинутої будівлі по вул. Центральній в м. Павлограді о 13 годині 03 хвилин взяв собі та поклав під резинку одягнутої на ньому білизни прозору пластикову ємкість об`ємом 2 мл., з особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, тим самим незаконно придбав та в порушення визначеної ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту в особистому одязі.

26 липня 2019 року о 13 годині 22 хвилин в ході поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, біля покинутої будівлі навпроти магазину «АТБ» по вул. Центральній м. Павлограда, ОСОБА_3 добровільно видав знайдену ним прозору пластикову ємкість з рідиною масою 0,9864 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, загальною масою 0,0332 г. (в перерахунку на суху речовину), яку в присутності понятих співробітниками поліції було опечатано та вилучено до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований» масою 0,0332 в перерахунку на суху речовину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

30 серпня 2019 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просила затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 30 серпня 2019 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводились судова експертиза, на проведення якої було витрачено 1256, 08 грн. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3044 від 21 серпня 2019 року у розмірі 1256, 08 гривень.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2019 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Речові докази: речовину прозорого кольору, вміст якої є небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, обіг якого заборонено, який міститься в скляній колбі (на момент здачі 0,3838 г.), передану на зберігання до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000698 від 10 липня 2019 року) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1