УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-3758впс19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0002502 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 з Октябрського районного суду м. Полтави до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні обіймає посаду заступника начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, а тому, на думку прокурора, суспільні зв`язки та службове становище ОСОБА_8 можуть вплинути на об`єктивність розгляду кримінального провадження щодо нього суддями Полтавської області і на прийняття за наслідками його розгляду обґрунтованого та законного рішення. Також прокурор зазначає, що під час проведення судових засідань з розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в м. Полтаві буде існувати можливість незаконного впливу на учасників судового провадження. Тому для забезпечення повного та неупередженого розгляду кримінального провадження прокурор просить направити його з Октябрського районного суду м. Полтави до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав клопотання та думки захисників, котрі заперечили проти задоволення клопотання, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
За правилами ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Положенням ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В положеннях статей 32, 34 КПК законодавцем чітко визначені підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, в тому числі в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Проте, жодної із наведених підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, клопотання прокурора ОСОБА_5 не містить.
Доводи прокурора щодо можливої необ`єктивності суддів у Полтавській області при здійсненні розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не заслуговують на увагу з огляду на те, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.
Згідно зі ст. 126 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, держава забезпечує особисту безпеку судді та членів його сім`ї.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Окрім того, законодавством України закріплена ціла система гарантій незалежності суддів під час здійснення правосуддя.
Разом із тим, будь-яких даних про можливу необ`єктивність або упередженість в цьому провадженні суддів у Полтавській області прокурор у клопотанні не наводить.
Водночас, такі дані, за умови їх належного підтвердження, можуть слугувати самостійною підставою для відводу судді, але не для направлення кримінального провадження до іншого суду (винятком є випадки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК, про які прокурор у клопотанні не зазначає).
Таким чином, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0002502 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3