У Х В А Л А Справа № 200/5285/19

Провадження № 1-кс/200/5979/19

26 червня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000713 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2019 року слідчий СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. 12.12.2018 близько 09 години 00 хвилин в Самарському районі м. Дніпро мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 під керуванням власниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_2 .
Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, надрив зв`язок лівого колінного суглобу.
У зв`язку із тим, що на час оформлення матеріалів пригоди тілесні ушкодження спричинені гр. ОСОБА_5 не можливо було вважати такими, що відносяться, як мінімум до середньої ступені тяжкості, зібраний матеріал ДТП було передано до УПП в Дніпропетровській області для подальшого розгляду в порядку ЗУ «Про звернення громадян».
21.03.2019 представник заявника ОСОБА_6 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до якої було долучено висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 834 від 19.03.2019 згідно якого тілесні ушкодження спричинені гр. ОСОБА_5 відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019 за № 0000713 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.
03.06.2019 захисником потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було подано клопотання про залучення до матеріалів кримінального провадження позовної заяви, до особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
03.06.2019 захисником потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було подано клопотання про накладення арешту на автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 .
Станом на 20.06.2019 досудове розслідування триває та проводяться слідчі дії і про підозру нікому не повідомлено у зв`язку із відсутністю достатніх підстав для такого повідомлення.
22.03.2019 автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 було визнано речовим доказом, який залишено на відповідальне зберігання власнику.
Власник майна в судовому засіданні клопотання не визнала, заперечувала проти його задоволення.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яким клопотання підтримав та прохав задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, вислухавши доводи власника майна, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження нерухомого майна, з метою запобігання можливості його передачі чи відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на транспортний засіб «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 шляхом заборони на його відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000713 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, на транспортний засіб «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1