УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2019 Справа №607/19790/19

Номер провадження 1-кс/607/11330/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в рамках кримінального провадження №0001641 від 03 червня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, з клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ С 180», синього кольору, номерний знак: НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 - попередній номерний знак), номер кузова: НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів по справі, та для проведення авто-товарознавчої експертизи.

Мотивуючи його тим, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ С 180», синього кольору, номер кузова: НОМЕР_3 є предметом кримінального правопорушення, відповідно з метою збереження речових доказів, а також з метою вжиття заходів до відшкодування шкоди завданої даним кримінальним правопорушення виникає необхідність в арешті даного автомобіля.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання слід розглядати за правилами ч.1 ст. 172 КПК України, не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий, прокурор не доведе що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (речові докази).

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань №0001641 від 03 червня 2019 року 03.06.2019 року до Тернопільського ВП надійшла заява про те, що ОСОБА_5 (анкетні дані змінено) шахрайським шляхом заволодів його ( ОСОБА_6 ) грошовими коштами на загальну суму 9,5 доларів США, чим завдав потерпілому шкоду на вказану суму. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст. 190 КК України. Відомості про повідомлення про підозру відсутні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на «MERCEDES-BENZ С 180», синього кольору, номерний знак: НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 - попередній номерний знак), номер кузова: НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_7 (особа, яка згідно відповідного клопотання слідчого не має жодного відношення до кримінального провадження), оскільки в доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості про те, що у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру якійсь конкретній особі, що є необхідною умовою арешту майна на підставі п.4 ч.2 ст.170 КК України, та в контексті фабули - автомобіль, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки не є майном набутим кримінально протиправним шляхом або предметом (знаряддям) кримінального правопорушення, не зберіг на собі сліди його вчинення, тобто слідчим не надано достатніх і належних доказів в обґрунтування клопотання, а тому в його задоволенні слід відмовити, оскільки вказане порушить право власності гарантоване Конституцією України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1