УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3267/19

06 грудня 2019 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000766 від 05.12.2019 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 р. старший слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з клопотанням, яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000766 від 05.12.2019 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 2 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що слідчим відділенням Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000766 від 05.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Так, 05.12.2019 року до Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області 0 20:23 год. зі служки 102 надійшло повідомлення ОСОБА_8 , про те, що 05.12.2019 року близько 20:23 год. на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 двоє знайомих осіб на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 та співмешканцю ОСОБА_11 , 1963 р.н. та заволоділи її мобільним телефоном марки «Нокіа» Обставини вчинення правопорушення встановлюються.

В ході огляду слідчим було оглянуто транспортний засіб марки «Ford Transit», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, де було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Нокіа 1280», imel: НОМЕР_2 , а.н. НОМЕР_3 , який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0225728, предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «RETAY G17 CAL. 9mm P.A.K», який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0343158, дерев`яну биту жовтого кольору з написом «ВИКЛЮЧАТЕЛЬ», яку після огляду упаковано до спец. пакету НПУ ГСУ №7233549.

Просив з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном, а саме на наступні речові докази автомобіль марки «Ford Transit», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який належать ОСОБА_12 , мобільний телефон марки «Нокіа 1280», imel: НОМЕР_2 , а.н. НОМЕР_3 , який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0225728, який належить ОСОБА_8 , предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «RETAY G17 CAL. 9mm P.A.K», який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0343158, дерев`яну биту жовтого кольору з написом «ВИКЛЮЧАТЕЛЬ», яку після огляду упаковано до спец. пакету НПУ ГСУ №7233549, які належать ОСОБА_5 , оскільки дане майно є доказами кримінального правопорушення .

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав покликаючись на те, що у даному випадку підставою арешту майна є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є доказом злочину, необхідність запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження вказаних речових доказів та з метою проведення об`єктивного, повного, всебічного досудового розслідування, що у подальшому дозволить проведення ряду експертиз з використанням вказаних речей.

Представник власника транспортного засобу марки «Ford Transit» - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти арешту автомобіля марки «Ford Transit», оскільки ОСОБА_12 жодного відношення до кримінального провадження не має, не є підозрюваною, обвинуваченою, потерпілою чи навіть свідком в цьому кримінальному провадженні, тому арешт її майна позбавить її як власника та інших володільців можливості користуватися вказаним транспортним засобом.

Адвокат ОСОБА_6 та володілець іншого майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2019 року до Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області 0 20:23 год. зі служки 102 надійшло повідомлення ОСОБА_8 , про те, що 05.12.2019 року близько 20:23 год. на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 двоє знайомих осіб на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 та співмешканцю ОСОБА_11 , 1963 р.н. та заволоділи її мобільним телефоном марки «Нокіа» .

05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

05 грудня 2019 року слідчим було проведено огляд транспортного засобу марки «Ford Transit», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Нокіа 1280», imel: НОМЕР_2 , а.н. НОМЕР_3 , який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0225728, предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «RETAY G17 CAL. 9mm P.A.K», який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0343158, дерев`яну биту жовтого кольору з написом «ВИКЛЮЧАТЕЛЬ», яку після огляду упаковано до спец. пакету НПУ ГСУ №7233549. На дане майно слідчий просив накласти арешт.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

З матеріалів клопотання вбачається, що вилучені під час проведеного 05.12.2019 року огляду речі, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа 1280», imel: НОМЕР_2 , а.н. НОМЕР_3 , який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0225728, предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «RETAY G17 CAL. 9mm P.A.K», який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0343158, дерев`яну биту жовтого кольору з написом «ВИКЛЮЧАТЕЛЬ», яку після огляду упаковано до спец. пакету НПУ ГСУ №7233549, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають істотне значення у даному кримінальному провадженні та є джерелом доказів, які слугуватимуть підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Крім того, отримання зазначених речей має значення для кримінального провадження і підлягає вилученню та зберіганню при матеріалах кримінального провадження, а також для подальшого використання, як доказ.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування та збереження речових доказів.

Однак, з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що транспортний засіб марки «Ford Transit», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску належить транспортний ОСОБА_12 , що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу.

При вирішенні питання про арешт даного транспортного засобу слідчим суддею враховується вимоги ст.ст. 94, 132, 173 КПК України та правова підстава для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки, арешт автомобіля обмежує права власника на володіння, розпорядження та користування своїм майном, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, доводів представника власника майна, клопотання про арешт майна в частині арешту транспортного засобу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000766 від 05.12.2019 р., внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 2 ст. 187 КК України - задовольнити частково .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на мобільний телефон марки «Нокіа 1280», imel: НОМЕР_2 , а.н. НОМЕР_3 , який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0225728, який належить ОСОБА_8 , жительці дачний масив Кам`яногірський, Костопільського району, предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «RETAY G17 CAL. 9mm P.A.K», який після огляду упаковано до спец. пакету НПУ №ЕХР 0343158, дерев`яну биту жовтого кольору з написом «ВИКЛЮЧАТЕЛЬ», яку після огляду упаковано до спец. пакету НПУ ГСУ №7233549, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне .

В задоволенні клопотання про арешт транспортного засобу марки «Ford Transit», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який перебуває у володінні громадянки ОСОБА_12 - відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09 грудня 2019 року .

СуддяОСОБА_1