ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7003/19
Провадження № 1-в/362/426/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження примусового лікування
11.12.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника
медичного закладу ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
хворого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву заступника генерального директора Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по лікувальній роботі ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження медикаментозної терапії, реабілітаційних та психотерапевтичних заходів,
в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява (подання) заступника генерального директора Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по лікувальній роботі ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження медикаментозної терапії, реабілітаційних та психотерапевтичних заходів.
Згідно заяви (подання) ОСОБА_6 знаходиться на примусовому лікуванні у психіатричній лікарні у відділенні зі звичайним наглядом № 9 Комунального закладу Київської обласної ради «Обласного психіатрично-наркологічного медичного об`єднання» з 14.06.2019 року.
Початок захворювання у вигляді депресивної симптоматики з суїцидальними висловлюваннями в 2011 році, у зв`язку з чим лікувався у психіатра в приватному порядку. Повторно погіршення в 2014 році депресивною симптоматикою, яка на фоні лікування соліаном 600 мг змінилась гіпоманіакальним станом з маячними ідеями переоцінки власної особистості, був надмірно діяльним.
Вперше поступив до медичного об`єднання в 2015 році по направленню райвійськомата та обстежувався з 30.03.2015 року по 09.04.2015 року. Через ЛКК був виставлений діагноз: БАР, гіпоманіакальний синдром. Було запропоновано лікування, але відмовився. Після цього неодноразово лікувався в ОПНМО з загостренням афективної симптоматики. Дебют параноїдної симптоматики в 2017 році. Лікувався в медичному об`єднанні з 20.07.17 року по 01.08.17 рік по направленню психіатра. Виставлений діагноз: Шизоафективний розлад, афективно-агрипничний синдром.
Поступив до медичного об`єднання за направленням диспансерного відділення та лікувався з 19.06.18 року то 21.06.18 рік у від. № 11, де був виставлений діагноз: Наслідки перинатальної патології зі стійким цефалгічним синдромом у хворого з шизоафективним розладом. Відмовився від лікування і був виписаний супроводі матері.
З 02.08.2018 року по 27.09.18 рік лікувався по направленню психіатра. Діагноз: Шизоафективний розлад, з афективно-маячний синдром з агресивними тенденціями.
З 28.09.2018 року по 02.11.2018 рік лікувався за направленням психіатра. Діагноз: ШАР, афективно- маячний синдром.
З 19.12.2018 року по 21.12.2018 рік поступив за направленням районного психіатра у зв`язку з тим, що став агресивним до батьків, погрожував їм розправою, носив з собою ніж, який вилучили у пацієнта на приймальному відділенні, де ОСОБА_6 відмовився дати усвідомлену згоду на госпіталізацію. За його вимогою документи були направлені до суду, але ніяких супровідних документів, які б свідчили про антисоціальну поведінку пацієнта при поступленні не було, окрім заяви матері генеральному директору.
Тричі в 2018 - 2019 рр. поступав в медичне об`єднання з метою вирішення питання примусової госпіталізації у зв`язку з відмовою від добровільного лікування. Остання госпіталізація була з 19.03.19 році по 20.03.2019 р. Двічі рішеннями Васильківського міськрайонного суду від 21.12.18 року та 13.03.19 року в примусовій госпіталізації було відмовлено. При зверненні в суд за період перебування в ОПНМО з 19.03.19 року по 20.03.19 р. суд відмовився прийняти документи з метою вирішення питання примусової госпіталізації, мотивуючи це тим, що батьки пацієнта повинні були звертатися до апеляційного суду. У зв`язку з тим, що суд відмовив у примусовій госпіталізації пацієнту ОСОБА_6 , він був виписаний додому у супроводі рідних з діагнозом: «Шизофренія».
Знову поступив в ОПНМО у зв`язку з неправильною поведінкою 21.05.19 року ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 22.05.2019 року в примусовій госпіталізації відмовлено - «заява ОПНМО залишена без розгляду тому, що не розглянута апеляційна скарга батьків в Київському Апеляційному суді».
Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 14.06.2019 року до пацієнта застосований запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КЗ КОР «ОПНМО» терміном до 12.08.2019 року.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 24.06.2019 р. до пацієнта застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у зв`язку із скоєнням суспільно - небезпечного діяння , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
В заяві ставиться питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження медикаментозної терапії, реабілітаційних та психотерапевтичних заходів.
Представника медичного закладу в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити, оскільки ОСОБА_6 потребує лікування бо в нього ще відсутня критика, конфліктний з персоналом та хворими.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подання та продовжити примусове лікування зі звичайним наглядом, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 185 КК України в стані хронічного психічного захворювання та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів потребує подальшого лікування в умовах госпіталізації.
ОСОБА_6 просив у задоволення заяви відмовити, оскільки вважає, що він не вчиняв злочин, а його підставили батьки, а тому він не повинен відповідати за цей злочин.
Захисник ОСОБА_5 просив у задоволенні заяви відмовити, оскільки його підзахисний усвідомлює значення своїх дій, а тому на даній стадії вже не потребує лікування.
Суд, заслухавши представника медичного закладу, прокурора, ОСОБА_6 та його захисника, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду від 24.06.19 р. до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у зв`язку із скоєнням суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с.4-7)
Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів № 87 від 22.11.2019 року, хворий ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання, діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, безперервно прогредієнтний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекту зх. антисоціальними, руйнівними та гомоцидними діями. Афективно параноїчний синдром». Код згідно з МКХ-10 F 20.00. та потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом для продовження медикаментозної реабілітаційних та психотерапевтичних заходів (а.с. 2-3).
Згідно приписів ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено у ст. 93 КК України, а вичерпний перелік видів цих заходів у ст. 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Враховуючи, що за останніх 5 місяців, не дивлячись на систематичний прийом антипсихотичних препаратів у пацієнта спостерігається нестабільність психічного стану, у вигляді напруженості, роздратованості, маячні ідеї переоцінки особистості, відсутність критики до скоєних вчинків. Відсутність реальних планів на майбутнє, не вирішеність соціальних питань, суді дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження медикаментозної терапії, реабілітаційних та психотерапевтичних заходів.
Керуючись статтею 94, 95 КК України, статтями 514, 371-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Заяву заступника генерального директора Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по лікувальній роботі ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження медикаментозної терапії, реабілітаційних та психотерапевтичних заходів - задовольнити.
Продовжити застосовані ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2019 року, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для продовження медикаментозної терапії, реабілітаційних та психотерапевтичних заходів, строком на шість місяців.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_8