Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1830/19
провадження № 1-кп/650/269/19

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000370 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно статті 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 15.09.2019 року близько 11.00 години, знаходячись на території заповідного урочища «Недогірський ліс», розташованого на південно-західній околиці смт.Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області на відстані близько 500 м. від дитячого табору «Орлятко» в сторону с. Білоусове Великоолександрівського району Херсонської області, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, придбав шляхом зривання однієї рослини роду Коноплі, яку переніс до місця свого постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом подальшого висушування та подрібнення руками виготовив речовину, яку зберігав у приміщенні гаражу вищевказаного домоволодіння, у морозильній камері холодильнику, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 40,860 г, котру зберігав з метою власного вживання без мети збуту, яку було виявлено та вилучено працівниками поліції 25.10.2019 року під час проведення санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння. Дії обвинуваченого кваліфіковано за частиною першою статті 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

07 листопада 2019 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному проваджені.
Відповідно до змісту угоди між прокурором та обвинуваченим досягнуто домовленість про те, що обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінальних правопорушень, а саме повідомляти до Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області про відомі факти вчинення іншими особами аналогічних та інших кримінальних правопорушень.
Також сторони узгодили покарання для обвинуваченого за вчинений злочин у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
При цьому, обвинувачений підтвердив свою обізнаність щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України та наслідків її невиконання, передбачених статтею 476 КПК України.
На судовому засіданні прокурор просив затвердити вказану угоду, оскільки сторони дійшли згоди щодо винуватості обвинуваченого, а угода відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений на судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та пояснив, що таку угоду ним укладено добровільно, він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання. Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає беззастережно та розуміє, що до нього також будуть застосовані інші заходи у разі затвердження угоди.
Захисник на судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості вказавши, що її було затверджено в його присутності, обвинувачений добровільно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та йому було роз`яснено про наслідки її затвердження, про права, які він не зможе реалізувати в такому випадку, вид покарання та порядок його відбування.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
В даному випадку, злочин, який інкримінується обвинуваченому, у відповідності до частини третьої статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, оскільки санкція частини першої статті 309 КК України, передбачає максимально можливе покарання у виді позбавлення волі не більше трьох років.
У відповідності до частини шостої статті 474 КПК України судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Це вбачається із пояснень учасників, змісту угоди, обставин її укладення, матеріалів справи на підставі яких було складено обвинувальний акт.
Згідно з частиною четвертою статті 474 КПК України судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє, що: має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом перевірено угоду на предмет її відповідності вимогам КПК України та встановлено, що: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України; правова кваліфікація дій обвинуваченого є правильною; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним та сторони примирилися; взяті обвинуваченим на себе зобов`язання можуть бути виконані; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено порядок виконання покарання пов`язаного з накладенням штрафу, порядок розподілу судових витрат та вирішення питання про речові докази в разі затвердження угоди.
Таким чином, зважаючи на те, що між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог кримінального законодавства, останню, з урахуванням беззастережного визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні інкримінованого злочину та узгодження покарання, яке відповідає санкції визначеній частиною першою статті 309 КК України, слід затвердити, як таку, що відповідає інтересам суспільства та містить умови для реального впливу на подальшу поведінку обвинуваченого з метою його виправлення.
У відповідності до статті 100 КПК України речові докази у справі слід знищити, а у відповідності до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 листопада 2019 року, укладену між прокурором Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000370.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 942,06 грн.
Відповідно до статті 100 КПК України, речові докази:
- екстракт канабісу у вигляді розчину масою 40,560 г який разом з початковим упакуванням поміщено до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 4211720, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області знищити;
- диск формату DVD-RW з відеозаписом проведення обшуку від 25.10.2019 року який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи, інший диск який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великоолександрівського відділення поліції ГУНП в Херсонській області знищити.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1