Справа № 364/804/19
Провадження № 1-кп/364/104/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

а також представника уповноваженого органу з питань пробації Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного 27.06.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городецька Краснопільського району Могилівської області (Республіка Білорусь), громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 16.07.2019 р. надійшов затверджений прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області; ухвалою суду від 30.07.2019 р. у порядку статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) призначено підготовче судове засідання на 21.08.2019 р.

У підготовчому судовому засіданні 21.08.2019 р. потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заявила про примирення з обвинуваченим, який є її батьком та вчинив зазначені в обвинувальному акті дії вперше, тому просила закрити кримінальне провадження відносно нього за її відмовою від обвинувачення, про що подала письмову заяву (а.п. 18), відтак просила задовольнити заяву та закрити провадження, цілком розуміючи і усвідомлюючи наслідки такої відмови та неможливість у подальшому порушувати питання про кримінальне переслідування обвинуваченого за обставинами, що були підставою відкриття цього провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, також просив закрити кримінальне провадження щодо нього, водночас підтвердивши, що він, дійсно, є батьком потерпілої, спільно проживають, і така подія сталася вперше.

Прокурор не заперечував проти задоволення зазначеної заяви, вбачаючи підстави для закриття кримінального провадження. При цьому зазначив, що в даному випадку передбачене пунктом 7 частини першої статті 284 КПК України обмеження не застосовується, оскільки цей злочин за законодавчим визначенням не є злочином, пов`язаним з домашнім насильством, посилаючись на визначення домашнього насильства в кримінальному законодавстві України, норми якого є спеціальними для кримінального провадження, а також на засадничі приписи частини четвертої статті 26 КПК України.

Розглянувши і вирішуючи зазначену заяву потерпілої, заслухавши думки прокурора та обвинуваченого, а також ознайомившись з матеріалами обвинувального акту з додатками, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що потерпіла є дочкою обвинуваченого, що стверджено ними в суді, підтверджено прокурором та відомостями обвинувального акта.

Відповідно до загальної норми пункту 7 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
За визначенням пункту 1 частини першої статті 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).
Згідно із засадничими приписами частини четвертої статті 26 КПК України відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
На безумовність закриття кримінального провадження у разі відмови потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення вказано й судами касаційної інстанції (зокрема, постанова Верховного Суду України від 08.10.2015 р. у справі № 5-132кс15, пункт 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р. № 223-558/0/4-13).

Вирішуючи питання щодо застосування наведеного вище обмеження, передбаченого пунктом 7 частини першої статті 284 КПК України, суд виходить із необхідності з`ясування питання про те, який злочин є таким, що пов`язаний з домашнім насильством.

Так, за загальним визначенням домашнього насильства, закріпленим у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому за діяння (дії або бездіяльність), що підпадають під ознаки наведеного визначення домашнього насильства, чинним законодавством України передбачено не лише кримінальну, а й адміністративну відповідальність.

За визначенням спеціальної в даному випадку норми статті 1261 КК України домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Таким чином, кримінальним законодавством України передбачено інше розуміння терміну «домашнє насильство» ніж у наведеному вище Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема за ознакою систематичності, наявності злочинних наслідків у виді фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, спрямованості умислу на спричинення таких наслідків, що в даному випадку при кваліфікації діяння обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною першою статті 125 КК України відсутні.
Крім того, запроваджуючи кримінальну відповідальність за домашнє насильство Законом України від 06.12.2017 р. № 2227-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», було внесено зміни до низки статей КК України, в тому числі щодо злочинів, пов`язаних із спричиненням тілесних ушкоджень, але окрім статті 125 КК України.

Зважаючи на усе наведене, суд вважає, що в даному випадку обмеження, передбачене пунктом 7 частини першої статті 284 КПК України щодо закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, не застосовується. Тому суд, перевіривши добровільність та з`ясувавши в підготовчому судовому засіданні вияв волі потерпілої ОСОБА_5 , роз`яснивши їй наслідки відмови від обвинувачення, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, слід закрити.

Шкода не завдана, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з обвинувальним актом процесуальні витрати та речові докази відсутні.

За даними реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись статтями 26, 284, 369-372, 392, 393, 395, 477, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження, внесене 27.06.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, закрити за відмовою потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1