Справа № 488/4324/19
Провадження № 1-кп/488/479/19
У Х В А Л А

12.11.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,
в с т а н о в и в :
До суду надійшов вказаний обвинувальний акт.
Прокурор висловився за можливість призначити судовий розгляд, який проводити у відкритому судовому засіданні, а також за необхідність надати доручення органу пробації про складання досудової доповіді щодо обвинуваченого.
Обвинувачений погодився із думкою прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд доходить таких висновків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
За правилами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Верховний Суд України у постанові № 5-328 кс16 від 24 листопада 2016 року виклав правову позицію стосовно питання про повернення обвинувального акту з підстав відсутності формулювання обвинувачення відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України. У постанові зазначено, що суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п.А ч.3 ст.6, є детальна(!) поінформованість обвинуваченого про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змістовного, сутнісного, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції Європейський Суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи. Рішення ж Суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображає послідовну рекомендацію про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Цією постановою Верховний Суд України також звернув увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, позаяк правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновку слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та реалізації права на захист.

Всупереч вказаним вище положенням процесуального закону та правовим позиціям в обвинувальному акті з необхідною ясністю не зазначені фактичні обставини нез?явлення ОСОБА_4 вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначається, що 21 червня 2017 року останній уклав відповідний контракт з Міністерством оборони України в особі командира в/ч НОМЕР_1 , хоча з того ж дня був зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 .
В подальшому наказом командувача ВМС ЗС України від 11 січня 2019 року обвинувачений призначений на посаду кухаря їдальні відділення забезпечення в/ч НОМЕР_1 , до списків особового складу якої він зарахований з 16 січня 2019 року.
І тільки 29 липня 2019 року (тобто більше, ніж через півроку), як слідує з обвинувального акту, ОСОБА_4 не з?явився вчасно за місцем дислокації в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , натомість 17 жовтня 2019 року з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відтак, обвинувальний акт взагалі не містить викладу фактичних обставин в період часу з 16 січня до 29 липня 2019 року, що унеможливить з?ясування саме поважності або неповажності причин неявки обвинуваченого. При чому неповажність причин нез?явлення на службу є обов?язковою ознакою об?єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, і має доказуватися стороною обвинувачення.
В обвинувальному акті не вказано, чи продовжував обвинувачений службу після 16 січня 2019 року і де саме; за яких причин і коли саме останній залишив яку з двох військових частин (хвороба, відпустка, відрядження або ж самовільне залишення тощо); коли саме обвинувачений мав повернутися до військової частини після закінчення тих обставин, які слугували підставою для її залишення; не визначений загальний період часу, протягом якого ОСОБА_4 був відсутній за місцем служби; чи вживалися хоча б якісь заходи до встановлення місця його перебування протягом вказаних періодів часу.
Ці недоліки, на думку суду, є істотними, тому що вони «розмивають» обвинувачення, що перешкоджатиме суду із необхідною чіткістю встановити фактичні обставини справи кримінального правопорушення та власне час його вчинення.
За такого, суд приходить до переконання, що судовий розгляд кримінального провадження не може бути призначений, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 315, 372 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1