Справа № 462/278/18
У Х В А Л А

26 липня 2019 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 24.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003389 від 15.08.2017 року та поновити досудове розслідування. Свої вимоги тим, що слідчий при винесені вказаної постанови про закриття кримінального провадження прийшов хибного висновку, оскільки не проведено комплексу всіх слідчих дій; не було проведено перехресного допиту його та ОСОБА_5 ; заробітна плата це його майно, яким з корисливих мотивів заволоділи працівники ЛВЧД-1 ПАТ «Укрзалізниця». В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судове засідання не з`явився, проте через загальну канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить скаргу розглядати у його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу без його участі.

У судовому засіданні старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 проти скарги заперечив, пояснивши, що постанова від 24.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003389 від 15.08.2017 року винесена відповідно до вимог КПК України, просить у задоволені скарги відмовити.

Слідчим суддею встановлено, що 24.07.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області зі заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця» за ознаками, передбаченими ч. 2 ст. 190 КК України, мотивуючи заяву тим, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 31.05.2017 року було ухвалено зобов`язати ПАТ «Українська залізниця» здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_4 заробітну плату за відпрацьовані години у надурочний час з розрахунку відпрацьованих 30 годин понаднормово у період жовтень - листопад 2010 року. Однак рішення відповідачем добровільно не виконано, і тому, вважає, що посадові особи ЛВЧД-1, а саме: керівник ОСОБА_5 , головний бухгалтер ОСОБА_6 , бухгалтер ОСОБА_7 умисно вчинили проти нього шахрайські дії /а.с.34 кримінального провадження/.

03.08.2017 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова зобов`язано службову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України ОСОБА_4 від 24.07.2017 року про кримінальне правопорушення вчинене посадовими особами ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця», за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України /а.с.8 кримінального провадження/.

15.08.2017 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за № 0003389 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по факту того, що на думку ОСОБА_4 посадові особи ЛВЧД-1 ПАТ «Укрзалізниця» шахрайським способом заволоділи його майном /а.с.2 кримінального провадження/.

16.08.2017 року досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0003389 доручено проводити слідчому Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 /а.с.8 кримінального провадження/.

До матеріалів кримінального провадження долучено рішення апеляційного суду Львівської області від 31.05.2017 року в справі № 462/4505/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати та зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за відпрацьований надурочний час, яким було увалено: зобов`язати ПАТ «Українська залізниця» здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_4 заробітну плату за відпрацьовані години у надурочний час з розрахунку відпрацьованих 30 годин понаднормово у період жовтень - листопад 2010 року /а.с.35-40 кримінального провадження/.

24.06.2019 року постановою слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 кримінальне провадження № 0003389 від 15.08.2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця» керівника ОСОБА_5 , головного бухгалтера ОСОБА_9 , бухгалтера ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Як убачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчого від 24.06.2019 року підставою для висновку про закриття кримінального провадження слугувало те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в діях посадових осіб ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця» відсутній умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 в розмірі 303,12 грн., а між останнім та ПАТ «Українська залізниця» існують правовідносини, пов`язані із трудовим спором..

Слідчий суддя, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 92 КПК України випливає, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У межах кримінального провадження слідчим ОСОБА_3 були допитані в якості свідків наступні особи: головний бухгалтер та бухгалтер ВП «Пасажирське вагонне депо» РВ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , провідний юрист ПАТ Українська залізниця» ОСОБА_10 , колишній начальник ЛВЧД-1 ОСОБА_5 , які показали, що їм відомо про те що рішенням апеляційного суду Львівської області від 31.05.2017 року було зобов`язано ПАТ «Українська залізниця» здійснити нарахування та виплатити на користь їх колишнього працівника ОСОБА_4 заробітну плату за відпрацьовані години у надурочний час з розрахунку відпрацьованих 30 годин понаднормово у період жовтень - листопад 2010 року, зазначене рішення виконане, гроші виплачені, а відтак, між сторонами виник трудовий спір /а.с.62-77, 140-143 кримінального провадження/.

24.04.2019 року слідчим ОСОБА_3 у якості потерпілого був допитаний ОСОБА_4 , який показав, що він працював на посаді начальника поїзда у ПАТ «Українська залізниця», з ним не було проведено розрахунку за відпрацьовані надурочні години в розмірі 30 годин, на виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 31.05.2017 року йому виплачено 303,12 грн., він не згодний з цією сумою, вважає, що посадові особи тим самим вчинили відносно нього шахрайські дії /а.с.137-139 кримінального провадження/.

Крім того, 23.05.2019 року слідчим ОСОБА_3 були отримані у ВП «Пасажирське вагонне депо» РВ «Львівська залізниця» ПАТ Українська залізниця» посадові інструкції на колишнього начальника ОСОБА_5 , головного бухгалтера ОСОБА_9 та бухгалтера ОСОБА_7 /а.с.147-150 кримінального провадження/.

За таких обставин, слідчий суддя вважає неспроможними твердження скаржника ОСОБА_4 , що під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0003389 органом досудового розслідування не були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, оскільки в ході слідства були допитані всі особи, яким було відомо про обставини події, а також, отримані та долучені до матеріалів провадження документи, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що у даній конкретній справі зазначений обсяг, проведених органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій, є вичерпним.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10 судам роз`яснено, що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Зазначена правова позиція була підтверджена постановою Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 02.04.2019 року у справі № 655/289/17.

Аналізуючи покази потерпілого ОСОБА_4 та свідків, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 ніяких грошових коштів або іншого майна посадовим особам ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця» у добровільному порядку не передавав.

Зібрані під час досудового розслідування докази та документи категорично та безумовно вказують на те, що між ПАТ «Українська залізниця» та ОСОБА_4 існував трудовий спір щодо виплати зарплати, компенсаційних та інших виплат.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_3 від 24.06.2019 року про закриття кримінального провадження відповідає вищевказаним вимогам КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, врахувавши, що слідчим ОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені був проведений весь обсяг слідчих (розшукових) дій, а також, те, що ним були виконанні вимоги ст. 94 КПК України, вважає, що є вірним висновок слідчого про те, що в діях посадових осіб ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця», які вони вчиняли під час виплати ОСОБА_4 заробітної плати, відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи наведене, проаналізувавши всі докази, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні вимог скарги про скасування постанови слідчого про закриття провадження з підстав, зазначених у ній слід відмовити, оскільки оскаржувана постанова є вмотивованою та винесена слідчим відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідним зазначити, що постановою Верховного Суду від 03.07.2019 року рішення апеляційного суду Львівської області від 31.05.2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання нарахувати й виплатити заробітну плату за відпрацьований час скасовано, що свідчить про голослівність та надуманість заяви ОСОБА_4 від 24.07.2017 року про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ЛВЧД-1 ПАТ «Українська залізниця».

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.