Справа №522/7155/19
Провадження №1-кс/522/6477/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И
16 травня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
Розглянувши у закритому судовому засіданніклопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 у рамках запитукомпетентних органів Республіки Молдова про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №, про арешт майна
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3
представник власника майна - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арештуіз забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії в державному реєстрі щодо об`єктів нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, № 2, 2-А, 2-Б, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 2-Д, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 2-К, 2-Л, 2-М, мотивуючи наступним.
З матеріалів запиту компетентних органів Республіки Молдова про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі № встановлено, що протягом 2008-2012 років організована злочинна група громадян, в тому числі громадяни Республіки Молдова та інших держав, попередньо об`єдналися зі злочинною метою, розробили і здійснили схему незаконного отримання майна в особливо великих розмірах, власність держави Республіка Молдова, а саме IACS "SanatoriulMoldova" (Санаторій «Молдова»), в м. Одеса, Україна, наступним чином.
Будучи переможцем тендеру, ICS «SDY-INVESTGRUP» SRL(підприємство з іноземним капіталом «SDY-INVESTGRUP»), 07.08.2008 року уклало договір купівлі-продажу з Агентством публічної власності, згідно з яким нерухомість Санаторію «Молдова», в м, Одеса, Україна, повинна була бути продана за ціною 73 300 000 леїв, а гроші відправлені продавцеві поетапно. Внаслідок чого, члени групи, вводячи в оману Агентство публічної власності, уклавши зазначений договір шахрайським способом та хитрістю, знаючи з самого початку, що вони не будуть дотримуватися договірних зобов`язань, виплачують лише перший внесок у розмірі 36 650 000 леїв, а потім відчужують третім особам майно Санаторію «Молдова» в м Одеса, Україна, завдаючи збиток в загальному розмірі 36 650 000 леїв.
Згідно з матеріалами кримінального розслідування, було встановлено, що нерухоме майно Санаторію «Молдова», в м Одеса, Україна, що належить Республіці Молдова, розташоване за адресою: вул. Посмітного Ns2, 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Е, 2-Ж, 2-К в м. Одеса, Україна, яке шахрайським способом було зареєстровано за ICS "SDY-INVESTGRUP" SRL.
Таким чином, для відшкодування шкоди, заподіяної злочином, необхідно застосувати процесуальну міру - арешт майна IACS "SanatoriulMoldova" (Санаторій «Молдова»), в м. Одеса, Україна, що належить Республіці Молдова.
Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання Запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 568 КПК України на підставі запиту про міжнародну правову допомогу відповідні органи України проводять передбачені цим Кодексом процесуальні дії з метою виявлення та арешту майна, грошей і цінностей, отриманих злочинним шляхом, а також майна, яке належить підозрюваним, обвинуваченим або засудженим особам.
Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, прокурор проситьнакласти арешт на відповідні об`єкти нерухомого майна з метою забезпечення у подальшому можливої конфіскації майна, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 190 КК України,та розгляд даного клопотання проводити без виклику осіб - володарів нерухомого майна, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.
Крім того, задля забезпечення конфіденційності, про яку зазначала запитувана сторона, прокурор просить обмежити доступ до судового рішення на підставі ст. 27 Кримінального процесуального кодексу України та ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Позиція учасників судового розгляду.
Під час судового засідання, прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Представник ТОВ «МАКСТГРУП» заявив клопотання про залучення їх до розгляду вказаної справи, оскільки результат такого розгляду впливає на права та законні інтереси власника майна.
Під час судового розгляду, адвокат надав письмові заперечення, де вказано, що на думку власника майна, застосування заходу забезпечення кримінального провадження в межах надання міжнародної правової допомоги не передбачено діючими міжнародними договорами, учасниками яких є Україна та республіка Молдова; доручення про надання правової допомоги не відповідає вимогам зазначеним у Конвенції; клопотання про накладення арешту виходить за межі доручення про надання правової допомоги; доручення про надання правової допомоги не відповідає вимогам фаціального законодавства.

Положення Закону, якими керувався слідчий суддя, під час постановлення ухвали.

Кримінальний процесуальний кодекс України
Стаття 568. Розшук, арешт і конфіскація майна
1. На підставі запиту про міжнародну правову допомогу відповідні органи України проводять передбачені цим Кодексом процесуальні дії, а також інші передбачені спеціальним законом дії з метою виявлення та арешту майна, грошей і цінностей, отриманих злочинним шляхом, а також майна, яке належить підозрюваним, обвинуваченим або засудженим особам.
2. При накладенні арешту на майно, зазначене в частині першій цієї статті, забезпечуються необхідні заходи, зокрема передбачені пунктом 5 частини шостої статті 100 цього Кодексу, з метою його збереження до прийняття судом рішення щодо такого майна, про що повідомляють запитуючій стороні.
Стаття 4. Дія Кодексу в просторі
4. При виконанні на території України окремих процесуальних дій за запитом (дорученням) компетентних органів іноземних держав у рамках міжнародного співробітництва застосовуються положення цього Кодексу. На прохання компетентного органу іноземної держави під час виконання на території України таких процесуальних дій може застосовуватися процесуальне законодавство іноземної держави, якщо це передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого міжнародного договору України - за умови, що дане прохання не суперечить законодавству України.
Глава 17. Арешт майна
Стаття 170. Накладення арешту на майно
1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органівта органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171. Клопотання про арешт майна
1. З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Стаття 172. Розгляд клопотання про арешт майна
1. Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
2. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Стаття 173. Вирішення питання про арешт майна
1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
2. Привирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
3. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
4. Уразі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
5. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Встановлені обставини, та мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Як встановлено під час судового розгляду,ТОВ «МАКСТГРУП» є власником будівлі пансіонату № 4, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2-К (літера «В»); нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2, що складається з будівель літ. «А4», «Е-Е1», «Е2», «З», «К», «Л», «М»; будівлю корпусу № З, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2-В (літера «Д»);адміністративний корпус, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2-Д (літера «И»); будівлю головного корпусу, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2-А (літера «А»); будівлю пансіонату № 5, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2Б (літера «Б»); будівлю газової котельні, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2-Г (літера «Г»);будівлю басейну, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2-Е (літера «Е»); будівля клубу столової, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Посмітного (вулиця Посмітного Макара), будинок 2- ж (літера «Ж»).

У Дорученні про надання правової допомоги, зазначено, що нерухоме майно Санаторію «Молдова», розташоване за адресою: вул. Посмітного Ns2, 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Е, 2-Ж, 2-К в м. Одеса, Україна,належить Республіці Молдова, однак шахрайським способом було зареєстровано за ICS "SDY-INVESTGRUP" SRL.
В той же час, із наданих до суду документів, не вбачається підстав вважати, що власником майна є ICS "SDY-INVESTGRUP" SRL, а тількиТОВ «МАСТГРУП».

Підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Накладення арешту на майно, в даному разі, повинно відбуватися саме на підставі вимог національного законодавства, оскільки компетентний орган Республіки Молдова про інше не прохав.
Крім того, відповідно до ч. 2) п. 1Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, 1959 рік, та Додаткового протоколу 1978 року до Конвенції» від 16.01.1998 р. № 44/98-ВР «до пункту 1 статті 5: Україна виконуватиме судові доручення щодо обшуку або арешту майна за умови, передбаченої підпунктом «с» пункту 1 статті 5.

Згідно з п.п. «с» ч. 2) ст. 5 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20.04.1959 р. будь-яка Договірна Сторона … може залишити за собою право обумовлювати виконання судових доручень щодо обшуку або арешту власності такою умовою: виконання судового доручення має бути сумісним з законодавством запитуваної Сторони.

Відповідно до ст. 7 Договору між Україною і Республікою Молдова «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» від 13.12.1993 р., привиконанніклопотаньпронаданняправової допомоги запитувана установа застосовує законодавство своєї держави. Однак, напроханняустанови,відякоївиходить доручення,вона може застосовувати процесуальнінормиДоговірної Сторони,відякої виходить доручення,якщовонинесуперечитьзаконодавствуїї держави.
Як зазначено в Дорученні, компетентні органи Республіки Молдова прохають накласти арешт з метою забезпечення відшкодування заподіяної шкоди. В той же час, відповідно до національного законодавства, накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди може відбуватися тільки на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Доказів вважати, що ТОВ «МАСТГРУП» є одним із суб`єктів на майно якого може бути накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, запитуваною стороною та прокурором не надано. Крім того, в даному разі ТОВ «МАСТГРУП» виступає добросовісним набувачем, і відповідно до національного законодавства, існує пряма заборона в накладенні арешту на його майно, окрім як задля забезпечення речових доказів.
З урахуванням вище наведеного, приходжу до переконання, що накладення арешту за викладених у клопотанні обставин, буде суперечити вимогам Кримінального процесуального кодексу України, не відповідає загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання варто залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 132, 170-175, 372, 538 КПК України, Договором між Україною і Республікою Молдова «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» від 13.12.1993 р.,Європейською конвенцією про взаємну допомогу у кримінальних справах, 1959 р., слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 у рамках запитукомпетентних органів Республіки Молдова про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №, про арешт майна - залишити без задоволення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного судупротягом 5 (п`яти) днів, з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

16.05.2019