Справа №635/5086/14
Провадження №1-кп/635/663/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 04.03.2014 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, за наступних обставин. ОСОБА_3 в період з 19.11.2013 працював на посаді старшого оперуповноваженого СДСБЕЗ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУ МВС України в Харківській області, мав спеціальне звання майор міліції, відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» був працівником правоохоронного органу. Відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_3 останній, зокрема, обслуговує споживчі та промислові ринки на предмет незаконної торгівельної діяльності підприємств торгівлі та споживчої кооперації, викриття злочинів в комерційних структурах ПВКФ «Лоск». В процесі виконання своїх службових обов`язків в березні 2014 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_5 , який здійснює реалізацію автомобільних товарів на території торгівельного центру «Лоск» в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. Під час спілкування з ОСОБА_5 працівнику міліції ОСОБА_3 стало відомо, що останній здійснює господарську діяльність з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, використовує працю найманих працівників без офіційного працевлаштування, здійснює реалізацію продукції без відповідних сертифікатів.
Так, ОСОБА_3 , використовуючи повноваження представника влади, а також своє право, передбачене ст.11Закону України «Про міліцію» - складати протоколи про адміністративні правопорушення, проводити огляд речей, вилучати речі речи і документи, застосовувати інші, передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, викликати громадян і службових осіб, складати протоколи про адміністративні правопорушення, накладати у випадках, передбачених КУпАП, адміністративні стягнення або передавати матеріали про адміністративні правопорушення на розгляд компетентних органів, повідомляти з метою профілактичного впливу державним органам, громадським об`єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання особи про факти вчинення нею адміністративного правопорушення, вимагати від керівників підприємств, установ і організацій пояснення по фактах порушення законодавства, перевірка додержання якого віднесена до компетенції міліції, а також у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, проводити перевірки по фактах порушення законодавства, контроль за додержанням якого віднесено до компетенції міліції, вимагати проведення інвентаризацій і ревізій відповідних сфер фінансово-господарської діяльності, вступив у позаслужбові відносини з ОСОБА_5 та досяг з останнім домовленості про періодичне отримання від нього неправомірної вигоди за здійснення ОСОБА_5 господарської діяльності за відсутності передбачених чинним законодавством дозвільних документів та відповідно невжиття ОСОБА_3 заходів реагування за вказані вище порушення чинного законодавства.
12.03.2014 під час здійснення працівниками УВБ ДВБ ГУ МВС України в Харківській області контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту було зафіксовано факт одержання ОСОБА_3 від ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12.03.2014 складає 2789,25 гривень, за надання останньому можливості здійснювати у лютому 2014 року підприємницьку діяльність, пов`язану з продажем автозапчастин без одержання відповідних сертифікатів та використання найманої праці без відповідного оформлення трудових стосунків.
15.04.2014 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи на АЗС «Літак» в с.Високий Харківського району Харківської області, отримав від ОСОБА_5 неправомірну грошову винагороду в розмірі 300 доларів США, що згідно з офіційним курсу НБУ станом на 15.04.2014 складає 3715.68 гривень, за надання ОСОБА_5 незаконного права без офіційного працевлаштування найманих працівників, сертифікатів на продукцію, здійснювати реалізацію товарів на території торгівельного центру «Лоск» в смт. Пісочин Харківського району Харківської області, автомобільних товарів, та за невиконання ним дій по службі, а саме не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП України.
Після одержання 15.04.2014 року неправомірної вигоди, злочинна діяльність працівника правоохоронного органу ОСОБА_3 була припинена співробітниками правоохоронних органів.
Таким чином, в період часу з 12.03.2014 по 15.04.2014 ОСОБА_3 одержав при вищевказаних обставинах неправомірну вигоду у загальній сумі 6504, 93 гривень.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди за невиконання в інтересах того, хто дає, неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, які сплинули з 16.04.2019. В обґрунтування клопотання посилався на те, що за тривалий період судового розгляду держава не зуміла довести його вину, він не визнає своєї вини, в справі є цілий ряд обставин, які необхідно з`ясувати суду, що потребує тривалого часу та значних затрат. Норма ст.49 КК України є імперативною та виключає необхідність у встановленні обставин, що підлягають доказуванню. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зазначає, що при закритті провадження по справі за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, що суперечать презумпції невинуватості, оскільки вина особи не доведена у встановленому законом порядку, тобто при закритті справи обставини справи судом не встановлюються.

Прокурор в судовому засіданні вважав наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

При вирішенні клопотання захисника суд виходить з наступного.
Згідно обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, у період часу з 12 березня 2014 року по 15 квітня 2014 року.
Після періоду часу, у якому ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину неодноразово була змінена редакція кримінального закону, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого.
Так, на момент злочину, вчинення якого органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_3 , ч.2 ст.368 КК України була викладена в редакції Закону № 222-VII від 18.04.2013, який набрав чинності 15.12.2013 та містила санкцію у виді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією.
Законом № 1261-VII від 13.05.2014, який набрав чинності 04.06.2014, санкція ч.2 ст.368 КК України була викладена в наступній редакції: «карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією».
Законом № 1698- VII від 14.10.2014, який набрав чинності 25.01. 2015 року були внесені зміни в зазначену статтю кримінального закону лише в частині суб`єкту злочину.
Законом № 770-VIII від 10.11.2015, який набрав чинності 26.11.2015 санкція ч.2 ст.368 КК України була викладена в наступній редакції: «карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років».
На цей час санкція ч.2 ст.368 КК України, в редакції Закону № 889-VIIII від 10.12.2015, який набрав чинності 31.12.2015, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.4 зазначеної статті закону, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Отже, до обвинуваченого ОСОБА_3 має бути застосований закон про кримінальну відповідальність в редакції Закону № 222-VII від 18.04.2013, який набрав чинності 15.12.2013, та який відповідно до положень ст.12 КК України відносить злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_3 злочину, у скоєнні якого він обвинувачується, минуло більше ніж п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений подав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Даних щодо завдання шкоди злочином, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 , обвинувальний акт не містить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 203, 284 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч.2 ст.368 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.368 КК України.

Речові докази ватні тампони зі змивами з правої та лівої долонь ОСОБА_3 , зразок спеціальної речовини люмінофору, щоденник рудого кольору знищити.

Речові докази мобільний телефон марки НТС повернути ОСОБА_3 .

Речові докази грошові кошти у сумі 300 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США № КН36454886 А Н8, КН66427213 А Н8, КС15062129 А С3) повернути ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1