Ухвала

30 травня 2019 року

м. Київ
справа № 1-1/02

провадження № 51-2655 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 квітня 2019 року, ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 лютого 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Згідно зі п. 4 ч. 2 ст. 427 касаційна скарга, зокрема, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Проте всупереч законодавчим приписам, у поданій скарзі, засудженим ОСОБА_4 не викладено обґрунтування вимог та не конкретизоване, з посиланням на норму закону, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, виходячи із положень ст. 459 КПК, яка передбачає підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. (Пункти 2, 5 ч. 2 ст. 459 виключено на підставі Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року).
Не відображено підстав для скасування судового рішення передбачених ст. 438 КПК, які на думку засудженого підтверджують істотне порушення вимог Кримінального процесуального закону.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Стаття 436 КПК, передбачає право суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Вимоги засудженого, викладені у касаційній скарзі, не узгоджуються з наведеними положеннями процесуального закону.

У зв`язку з чим засудженому необхідно визначитися, які саме судові рішення він оскаржує, оскільки оскарження додатково, у прохальній частині, вироку апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року може відбуватися за іншою процедурою, в іншому провадженні. Як вбачається із ухвали апеляційного суду Черкаської області від 18 квітня 2019 року вказаний вирок ухвалою Верховного Суду України від 09 липня 2007 року було залишено без змін. Скасування вироку за нововиявленими обставинами відноситься до компетенції суду, який його постановив, або іншого визначеного законом і не належить до повноважень Верховного Суду під час касаційного провадження.

Зазначений недолік перешкоджає касаційній інстанції під час розгляду скарги реалізувати повноваження передбачені ст. 438 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 квітня 2019 року, ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 лютого 2019 року щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3