ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/291/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 711/4664/17 Категорія: ст. 82 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідань прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника Черкаської ВК № 62 в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2019, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 17.10.2013 року ОСОБА_8 засуджений за ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 24.07.2015 скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання і його направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання.

07.06.2019 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло подання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді умовно-дострокового звільнення.. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в нього погашені стягнення та він має заохочення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2019 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_8 за час відбування покарання характеризується посередньо, оскільки поведінка засудженого протягом всього періоду відбування покарання не є стабільною, його схильність до порушень, свідчить про те, що він не став на шлях виправлення і не заслуговує більш м`якого виду покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, оскільки своєю поведінкою він довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку представника виправної колонії ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки ОСОБА_8 своєї поведінкою не довів своє виправлення, та зазначив, що в апеляційній скарзі ОСОБА_8 мав на увазі застосувати заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а не умовно-дострокове звільнення, так як він ще не має такого права, вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси вказаним вимогам відповідає.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 17.10.2013 до 5 років позбавлення волі за скоєння умисних, корисливих злочинів проти власності, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, яке ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 24.07.2015 скасовано і направлено ОСОБА_8 для відбування реального покарання.

За час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризується посередньо, порушень вимог режиму утримання на допускав, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.

За час відбуття покарання в Черкаській виправній колонії № 62 з 16.08.2015 характеризується наступним чином: допускав порушення встановлених вимог режиму відбування покарання, за що має 2 стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, допущені порушення виражались у виявленні заборонених речей, нетактовній поведінці, невиконання законних вимог персоналу установи.

В даний час працевлаштований, встановлені змінні завдання виконує належним чином, за що тричі заохочений, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Останнє заохочення до нього застосовувалось 23.01.2018 р., а після цього 31.01.2018 р. на нього накладалась догана за зберігання рідини з ознаками бродіння. Засуджений виконує передбачені законом вимоги персоналу установи тільки під контролем, безвідповідально ставиться до робіт із благоустрою установи, оскільки не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не бере із-за небажання. На протязі півтора року до засудженого не застосовувалось заохочень, а 06.05.2019 року засуджений відмовився від участі в проведенні масових заходів, чим порушив частину другу розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, якою передбачено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами. Незважаючи на ці порушення, до засудженого не застосовувались стягнення, адміністрація установи виконання покарань обмежилась проведенням бесіди виховного характеру.
30.03.2017 адміністративною комісією установи було відмовлено у застосування до ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до ДСР, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.

13.02.2018 адміністративною комісією установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення.

За весь період відбування покарання, поведінка засудженого не свідчила про його готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Враховуюче вищевикладене і те, що заміна невідбутого покарання має надзвичайно важливе значення, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а саме: своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не засвідчив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2019 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді