Справа №576/458/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року м. Глухів
Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадження № 0000218 порушеного за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24 жовтня 2019 року користувач майна ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2017 року, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме вантажного автомобіля марки «DAF TRUCKS», білого кольору 2003 року випуску з д.р.н. НОМЕР_1 і номером шасі НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_3 .
В судове засідання користувач майна не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутність, з проханням скасування вказаного арешту та у разі прийняття позитивного рішення повернути йому автомобіль через його представника ОСОБА_4 за довіреністю.
Слідчий суддя вирішив розглянути справу без участі володільця майна, оскільки останній надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, а також, на підставі статті 107 КПК України, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, оскільки а ні слідчий, а ні прокурор в судове засідання не з`явилися.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2017 року, накладено арешт на рухоме майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме, автомобіль марки «DAF TRUCKS», білого кольору 2003 року випуску з д.р.н. НОМЕР_1 і номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , з огляду на те, що вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З наявного в матеріалах кримінального провадження протоколу огляду місця події від 15.03.2017 року вбачається, що 15.03.2017 о 09 год. 20 хв. слідчим СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 в ППр «Бачівськ» у Мамедова Байрама було оглянуто та вилучено автомобіль марки «DAF TRUCKS», білого кольору 2003 року випуску з д.р.н. НОМЕР_1 і номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №
НОМЕР_4 повідомленням № 310 від 14.03.2017 вбачається, що при перевірці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було виявлено повне ксерокопіювання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
З повідомлення підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва від 28.10.2019 вбачається, що згідно обліків Генерального Секретаріату Інтерполу транспортний засіб марки «DAF TRUCKS», білого кольору 2003 року випуску з д.р.н. НОМЕР_1 і номером шасі НОМЕР_2 в міжнародному розшуку не перебуває.
Згідно частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При цьому за змістом пункту першого частини другої та частини третьої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Водночас, згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до частини другої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває занадто довго і по справі були виконані усі слідчі дії, що передбачали використання цього автомобілю, водночас слідчим не доведено обґрунтованості накладення арешту саме на транспортний засіб, слідчий після отримання висновку експерта від 11.04.2017 року не провів жодних слідчих дій для встановлення істині по справі. Суд розцінює неявку слідчого, як згоду органу досудового розслідування на скасування арешту на майно.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Таким чином, враховуючи те, що в даний час відсутні достатньо вагомі аргументи, які б свідчили про необхідність подальшого утримання автомобілю, на який накладено арешт, слідчий суддя доходить до висновку про відсутність потреби досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи, а тому клопотання слід задовольнити, що не позбавляє слідчого після повернення вказаного речового доказу власнику попередити його про обов`язок збереження речового доказу та його пред`явлення за першою вимогою.
На підставі викладеного та керуючись статтями 170 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задовольнити частково.
Частково скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на вантажний автомобіль марки «DAF TRUCKS», білого кольору 2003 року випуску з д.р.н. НОМЕР_1 і номером шасі НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою слідчого судді від 16.03.2017 та негайно повернути його ОСОБА_3 повідомивши про виконання ухвали слідчого суддю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1