Справа № 455/436/19
Провадження № 1-кп/455/139/2019
ВИРОК
Іменем України
20 листопада 2019 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 11.01.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Добромиль Старосамбірського району Львівської області, тимчасово проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, із неповною базовою загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, невійськовозобов`язаної, має судимість за вироками Старосамбірського районного суду Львівської області, а саме:

від 27.03.2001 року за ч.2 ст.140 КК України на 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, звільнена 25.09.2002 року по відбуттю покарання;

від 23.06.2003 року за ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 510.00 гривень;

від 01.07.2005 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 (три ) роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України основне покарання у виді штрафу в сумі 510 гривень за вироком від 23.06.2003 року виконувати самостійно, звільнена 01.07.2008 року по відбуттю покарання;

від 09.12.2008 року за ч.2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

від 28.03.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 60 годин громадських робіт;

від 09.09.2014 року за ч.2 ст. 389 КК України на 1 (один) рік обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Старосамбірського районного суду від 28.03.2014 року, на 1(один) рік сім із половиною днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік;

від 29.05.2015 року за ч.2 ст. 185, ст.395, ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України на 2 (два) роки 2 місяці позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 27.06.2017 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11.01.2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_1 , де тимчасово проживає, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_5 один удар ножем в спину, справа, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого в плевральну порожнину справа ножового поранення грудної клітки по заднє-пахвинній лінії справа з пошкодженнм верхньої долі правої легені, що ускладнилося правобічним гемотораксом (крововиливом у плевральну порожнину справа), які згідно висновку експерта відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні спочатку вину в інкримінованому їй умисному нанесенню ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, не визнала, в подальшому визнала та показала, що всі викладені обставини справи в обвинувальному акті вона не оспорює, бо все саме так і мало місце, також додатково показала, що зранку, біля 10-10 години 30 хвилин вони всі разом - вона, ОСОБА_7 , потерпілий та його батько вживали спиртні напої. Під час сварки, яка відбулася в кухні, між нею та потерпілим, яка виникла на грунті захворювання батька потерпілого, тримаючи ніж в руках, яким різала цибулю, нанесла ним один удар в спину, з правої сторони, потерпілому ОСОБА_5 .. Він її ображав, кричав до неї, вдарив в обличчя. Якого кольору була ручка ножа, не пам`ятає, такого як морквяного, точно не знає. Батько потерпілого ОСОБА_8 , був також у кухні, сидів за столом. Вони в цей день різали печінку, смажили її. Крові у потерпілого вона не бачила, з кухні її забрав її співжитель ОСОБА_7 і вони пішли по сигарети. Просила вибачення у потерпілого, йому шкоду не відшкодувала, але він її вибачив, також просила її суворо не карати, не позбавляти волі, обіцяла більше не вчиняти злочинів, жаліє, що вчинила злочин.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, її вина підтверджується допитаними в судовому засіданні показами потерпілого, свідків, а також документами, що є у справі, які були досліджені у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 проживала в їхньому будинку з дозволу батька з літа 2017 року. 11.01.2019 року його батько ОСОБА_8 , він, підсудня та ОСОБА_7 , сиділи, випивали у кімнаті. Пізніше, коли вони з батьком відпочивали у кухні на ліжку, до них прийшов ОСОБА_7 і став вимагати у тата гроші на пляшку горілки, тато не дав, і тоді прийшла ОСОБА_3 , і між нею та татом виникла сварка. Вона стала ображати батька із-за того, що в нього виявили туберкульоз. Він заступився за батька, почав з нею сваритися, обзивати її, кричати на неї, що це вона заразила батька, вона, тримаючи в руках ніж, так як ножем різала закуску, вдарила його ножем у лікоть руки, легко, прорізала світер, невелика царапина, пішла кров, він встав з ліжка підійшов до неї і вдарив її по обличчю. Тато почав кричати, їх заспокоювати, він розвернувся до батька, хотів щось сказати, і в той час відчув гострий удар ножем в плече, який нанесла йому ОСОБА_3 , він побачив кров. З кімнати до кухні зайшов ОСОБА_7 і, побачивши це все, взяв ОСОБА_9 за плече і її куртку, і вони пішли з будинку. ОСОБА_3 мала в руках ніж з дерев`яною ручкою, але точно не пам`ятає. Приїхала швидка допомога і забрали його в лікарню, де зробили йому операцію. Два тижні він знаходився у лікарні в м.Добромиль, де йому зробили операцію, яка тривала 4 години, а два тижні лежав у діагностичному центрі легеневого здоров`я у м. Львові, так як у нього була запечена кров у легенях. Претензій до ОСОБА_3 немає, підтвердив, що вибачення у нього просила, він її вибачив, щодо міри покарання, то повністю згідний з такою, яку просила прокурор 6 років позбавлення волі.

Покази ОСОБА_5 не викликають сумніву у їх істинності, оскільки він претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має, прийняв її вибачення, щодо обрання їй міри покарання погоджується із думкою прокурора, його покази є послідовними, не суперечливими, показань своїх не змінював та дав вичерпні відповіді на всі запитання учасників судового процесу. Крім цього, покази ОСОБА_5 підтверджуються також показами обвинуваченої, свідків, іншими доказами.

Свідок ОСОБА_8 , батько потерпілого, суду показав, що ОСОБА_3 він пожалів та взяв її до себе тимчасово проживати, щоб вона виробила паспорт, так як сиділа в тюрмі. 11.01.2019 року він, син, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розпивали у кімнаті спиртне, пізніше вони з сином пішли відпочити у кухню, прилягли на ліжко, а ОСОБА_3 з ОСОБА_7 знаходилися в кімнаті. Через деякий час вони прийшли до них і стали вимагати у нього гроші на горілку, він їм грошей не дав, і тоді ОСОБА_3 стала його ображати, що він туберкульозний, а син заступився за нього. Пішовши в кімнату, обвинувачена повернулася із ножем з дерев`яною чи то з пластмасовою червоною ручкою і вдарила ним спочатку сина в праву руку, а потім у спину. Син не міг дихати, почала текти кров, і він, тобто ОСОБА_8 , побіг до ОСОБА_10 та викликав швидку допомогу. Коли повернувся до хати, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в хаті не було. Синові зробили операцію в лікарні м. Добромиля, після цього він, тобто ОСОБА_8 , також попав у лікарню з інсультом.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 11.01.2019 року, біля 15 години, працівники поліції запросили його бути присутнім при огляді, де він у будинку ОСОБА_11 побачив кров, яка була на подушці, на ліжку, в кухні. ОСОБА_8 казав йому, що ОСОБА_3 вдарила ножем його сина ОСОБА_12 , на ножі також була кров, ніж був кухонний. Стеницькі неодноразово викликали працівників поліції на дії ОСОБА_3 , він також викликав поліцію на ОСОБА_3 , бо вона погрожувала йому сокирою, в них з нею були конфлікти.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він в будинку ОСОБА_8 проживав з ОСОБА_3 біля 7-8-ми місяців, 11.01.2019 року, зранку, в цей день всі четверо (він, ОСОБА_3 , потерпілий та його батько) розпивали спиртні напої, що сталося на кухні між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , то він цього не бачив, бо був у кімнаті, а також був добре напідпитку, а тому, може, й не пам`ятає, коли проходив через кухню, то потерпілий лежав на ліжку, з кухні забрав ОСОБА_3 і сказав до неї, що досить цього крику, вони двоє вийшли з будинку.

Заявою ОСОБА_5 (а.с.15, т.2) від 13.01.2019 року, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_3 , яка 11.01.2019 року у його будинку в АДРЕСА_1 , нанесла йому два удари ножем в руку та плече у присутності його батька ОСОБА_8 ..

Рапортом (а.с.10,т.2), з якого відомо, що 11.01.2019 року о 12 годині 48 хвилин по телефону «102» поступило повідомлення від лікаря швидкої медичної допомоги Коросенського, що 11.01.2019 року о 12 годині 45 хвилин за адресою: м. Хирів, вул.Залізнична, №1, співмешканка гр. ОСОБА_11 вдарила його ножем.

Протоколом (а.с.16-18, т.2), з якого відомо, що 11.01.2019 року оглядався будинок ОСОБА_8 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в кухні мається ліжко деревяне, на якому лежить ОСОБА_8 , накритий ковдрою зеленого кольору. З правої сторони від спинки ліжка мається подушка темно-синього кольору, на якій виявлено сліди речовини бурого кольору. В кухні є стіл, накритий червоною скатертиною. На якому є тарілка з макаронами, кусок хліба та огірок, два кухонні ножі з ручками білого та помаранчевого кольору, на яких візуально рідини чи речовини не видно.

Висновком експерта судово-медичного експерта ОСОБА_13 Старосамбірського відділення ЛОБСМЕ №13 від 15.01.2019 року (а.с. 26, 27, т.2), з якого вбачається, що в гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проведенні експертизи та вивченні медичних документів виявлено ушкодження: «проникаюче в плевральну порожнину справа, ножове поранення грудної клітки по заднє пахвинній лінії справа з пошкодженням верхньої долі правої легені, що ускладнилося правобічним гемотораксом (крововиливом у плевральну порожнину справа). Вказані ушкодження утворилися від дії колюче-ріжучого предмету, вістря ножа, по давності утворення можуть відповідати часу 11.01.2019 року та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, яке являється небезпечним для життя в момент його заподіяння. Пошкодження на тілі ОСОБА_5 могли утворитися від дії гострого предмету, який мав певну довжину, можливо і вістря ножа. В зв`язку з наданням медичної допомоги потерпілому та ушивання рани висловитися про форму та будову травмуючого предмету не представляється можливим. Локалізація рани на спині справа не являється доступною для нанесення собі ушкоджень власноруч. На момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий знаходився у вертикальному положенні, спиною до нападника.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 свій висновок підтвердив, а також додатково пояснив, що при написанні висновку допустився описки в написанні прізвища потерпілого (при описі отриманих документів та матеріалів, які були ним використані вказував так прізвище потерпілого, як було зазначено в цих документах, які поступили до нього), однак в заключній частині висновку, тобто в підсумках ним вказано правильне прізвище потерпілого « ОСОБА_5 ». Потерпілого йому на огляд не представили, дослідження проводив на підставі історії хвороби потерпілого №78, матеріалів кримінальної справи, та документів, які зазначені ним у висновку. Вважає, що у висновку він вірно зазначив, що у потерпілого було проникаюче в плевральну порожнину справа, ножове поранення грудної клітки по заднє-пахвинній лінії справа з пошкодженням верхньої долі правої легені, що ускладнилося правобічним гемотораксом (крововиливом у плевральну порожнину справа), і що це тілесне ушкодження відповідно до підпункту «й» пункту 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Міністерством охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, згідно якого поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів, належить до ушкоджень, що небезпечні для життя . Дав інші роз`яснення в підтвердження свого висновку.

Допитаний в судовому засіданні лікуючий лікар потерпілого ОСОБА_14 підтвердив, що в залі судового засідання знаходиться особа, вказавши на потерпілого ОСОБА_5 , яка була доставлена 11.01.2019 року в тяжкому стані, на ношах, бригадою з м. Хирова, з проникаючою раною, втратив багато крові, довжина раненого каналу 8 см, при засуванні туди пальців, то звітам виходило повітря, що свідчило про пошкодження легені, було прорізане ребро, зроблено рентген, виставив діагноз відкритий гемопневмоторакс. Де слово гемо означає кров, а пневмо повітря, тобто пошкодження легені, так як повітря не проходить в порожнину без пошкодження. Також в медичній карті стаціонарного хворого №78, госпіталізованого 11.01.2019 року о 13 годині 40 хвилин, де помилково вказано прізвище хворого « ОСОБА_15 » замість правильного «Стеницький» ним було вказано основний діагноз під Кодом за МКХ-10 S 27.2.1. Помилка в прізвищі допущена, очевидно, по тій причині, що він поступав у тяжкому стані, і перше завдання у медиків стояло надати допомогу, а не розпитувати його, що з ним сталося, звідки він, та наявність у нього документів щодо його прізвища. Історія хвороби №78 належить потерпілому, який знаходиться ось тут у залі суду.

З виписки з Міжнародної статистичної класифікації хвороб МКХ 10 вбачається, що під Кодом S 27.2.1 мається на увазі, а саме: S 27 травма інших та не уточнених органів грудної порожнини, 2 7.2 травматичний гемопневмоторакс, 1 з відкритою раною, що проникає в грудну порожнину (а.с.217-218, т.2).

Висновком експерта №363/2019 т судово-токсикологічної експертизи (а.с. 33,т.2) з якого відомо, що у крові ОСОБА_3 , 1982 року народження, виявлено етиловий спирт в кількості 1, 37% (проміле).

Висновком експерта №185/2019 ім судово-імунологічної експертизи (а.с.41-42, т.2) в якому зазначено, що кров ОСОБА_3 , 1982 року народження, відноситься до групи 0 з ізолемаглютинінами анти А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта №184/2019-ім судово-імунологічної експертизи (а.с.45-46, т.2 ) з якого відомо, що кров ОСОБА_5 , 1988 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта №198/2019-ім судово-імунологічної експертизи (а.с.49-51, т.2) з якого відомо, що кров від ОСОБА_5 , 1988 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Кров від ОСОБА_3 , 1982 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А, анти В за ізосерологічною системою АВ0. У слідах на фрагменті тканини (вирізці з наволочки), вилученому з місця події (об`єкт №1) виявлено кров людини і антигени А і Н, що не виключає можливість походження виявленої крові від будь якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_5 ..

Висновком експерта №26/2019-мк судової медико-криміналістичної експертизи та фототаблицями до нього (а.с.53-.59, т.2.), з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу потерпілого ОСОБА_5 у відділенні судово-медичної криміналістики на правому рукаві джемпера, на правому рукаві светра, на спинці джемпера справа та на спинці светра справа було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, які утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав як мінімум одне досить гостре лезо. Більш конкретно встановити тип заточки клинка не надається можливим у зв`язку з поганими слідосприймаючими властивостями трикотажу з якого виготовлені предмети одягу. Вищевказані колото різані пошкодження на одязі могли бути заподіяні будь яким з чотирьох ножів, наданих на експертизу. Колото різані пошкодження на правих рукавах светра та джемпера відповідають за локалізацією одне одному та згідно висновку експерта судово медичної експертизи ОСОБА_5 , ушкодженням на тілі в даній ділянці не супроводжувалися. Колото різані пошкодження на спинках джемпера та светра справа відповідають за локалізацією одне одному та рані на тілі гр-на ОСОБА_5 по задньо-аксилярній лінії справа.

Висновком судово-психіатричного експерта №37 стаціонарної судово-психіатричної експертизи (а.с69-71, т.2) з якого відомо, що ОСОБА_3 на момент інкримінованих їй дій, у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність. В період інкримінованих їй дій та на даний час хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала і не страждає, виявляє психопатичні риси характеру, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказані висновки експертів суд вважає достовірними і покладає їх в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу їх висоокваліфікованими, компетентними експертами, що мають достатній досвід та стаж експертної роботи, є не зацікавленими у справі експертами. Висновки в повній мірі узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами та не суперечать матеріалам справи.

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, тому ці її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України.

Обираючи покарання винній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної, яка негативно характеризується по місцю проживання (а.с.59, т.1), раніше неодноразово судима (а.с.65-66,68-84,т.1), багато разів притягалася до адміністративної відповідальності (а.с.170-172, т.1), не займається суспільно-корисною працею, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах поліклінічного відділення КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ» не перебуває (а.с.57, т.1).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає визнання нею вини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення нею злочину в стані алкогольного сп`яніння.

А тому при таких обставинах, а також беручи до уваги відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченої з одночасним його погодженням з проханням прокурора щодо обрання міри покарання підсудній у вигляді позбавлення волі, ступінь тяжкості та наслідки вчиненого злочину, суд дійшов висновку та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, буде належною карою за скоєне і сприятиме досягненню мети покарання - виправленню та попередженню нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін.

Згідно ст. 100 КПК України речові докази - 4 (чотири) кухонні ножі, 2 (два) чоловічі светри, вирізка з наволочки, які поміщенні в три картонні коробки та один паперовий пакет, які зберігаються в камері зберігання Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, за квитанцією №978, - знищити (а.с.61-62, т.2).

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її затримання з 11 січня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою, але не довше ніж на 60 днів, тобто до 19.01.2020 року.

Речові докази, а саме: 4 (чотири) кухонні ножі, 2 (два) чоловічі светри, вирізка з наволочки, які поміщенні в три картонні коробки та один паперовий пакет, які зберігаються в камері зберігання Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, за квитанцією №978, - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1