Справа № 203/1570/18
Провадження № 1-кп/0203/161/2019
У Х В А Л А
24.07.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, суд
встановив:
На розгляді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675 від 12 березня 2018 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, в обґрунтування якого посилався на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідка, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечував, вказував на недоведеність ризиків, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, просив обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень одне з яких, є тяжким злочином, при цьому обвинувачений раніше судимий за грабіж, не має постійного місця роботи та місця реєстрації, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Також, суд враховує підстави і ризики за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Окрім того, суд приймає до уваги той факт, що стороною захисту не надано суду жодного доказу, який би свідчив, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на сьогодні відпали.
На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України застава не визначається.
На підставі викладеного та керуючись ст.331 КПК України, суд

ухвалив:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2019 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1