КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київська область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 16 вересня 2017 року близько 11 год. 00 хв. прийшов до належного ОСОБА_8 будинку АДРЕСА_3 з метою забрати грошові кошти, які йому був повинен останній.

В подальшому, між обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений побачив поряд з сараєм мотоцикл марки «ІЖ-6-114-01», 1990 року випуску, державний № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , котрим фактично користувався ОСОБА_8 .

В цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним вище мотоциклом, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в присутності ОСОБА_8 , обвинувачений підійшов до транспортного засобу, зняв його з підніжки та, всупереч волі користувача, відчинив хвіртку домоволодіння та викотив мотоцикл з місця його стоянки.

В подальшому, за межами домоволодіння обвинувачений привів до запуску двигун мотоциклу та, сівши за його кермо, поїхав до місця свого проживання.

Заступник прокурора Київської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, виконувати самостійно. В решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме на застосування судом кримінального закону, який не підлягав застосуванню ч.4 ст.70 КК України. Зокрема вказує, що оскаржуваним вироком ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України за злочин, вчинений до ухвалення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2017 року, яким його також було засуджено до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. У даному випадку вказані вироку суду підлягають самостійному виконанню.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при застосуванні норм права судами повинні враховуватись висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 27.03.2018 у справі № 754/2749/17 провадження № 51-717км18 коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З урахуванням наведеної правової позиції Верховного суду, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування судом першої інстанції положень ч.4 ст.70 КК України знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, вирок суду необхідно змінити та виключити з вироку суду рішення про призначення покарання на за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджено оскаржуваним вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.
Виключити з вирокуВасильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року рішення про призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України.

ВважатиОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2017 рокущодо ОСОБА_6 виконувати самостійно.

В решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3