Провадження № 1-кс/331/3968/2019 Єдиний унікальний номер 331/3928/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю засудженого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі у режимі дистанційного судового провадження скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ув"язненого ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України щодо захисту прав особи, яка утримується під вартою,

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ув`язненого ОСОБА_3 про зобов`язання ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» додержання прав засудженого та покращення умов утримання його у слідчому ізоляторі. Так, адвокат зазначив, що 04 червня 2019 року до 29 серпня 2019 року ОСОБА_3 утримується під вартою у ДУ « Запорізький слідчий ізолятор №10, умови його тримання суперечать нормам національного законодавства та статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Він скаржиться, що у камері №98, розмір якої складає близько 15 квадратних метрів жилої площі, одночасно з ним перебуває ще 4 ув`язнених, відповідно, на кожного з ув`язнених припадає приблизно 3,0 квадратних метрів особистого простору. Камера не провітрюється: вікна в камери не відкриваються, а штучна вентиляція ніколи не працює. При цього його співкамерники постійно палять цигарки, в результаті в камері стоять клуби тютюнового диму, і він змушений бути пасивним курцем. У камері відсутні необхідні санітарні зручності. Унітазна чаша не обладнана зливним бочком, а слабий напір води не дозволяє змити нечистоти в каналізацію. Унітазна чаша вмурована в кутку камери на узвишші 40 сантиметрів від рівня підлоги і нічим не відгороджена від житлової зони камери, до того ж, вона перебуває в 1,5 метрів від єдиного в камері стола, на якому вони змушені харчуватися, в 70 сантиметрах від найближчого ліжка. Справляння природних потреб відбувається на очах осіб, які перебувають в камері, що змушує користуватися туалетом як можна рідше. У камері не має гарячої води, предмети першої необхідності та особистої гігієни, в тому числі туалетний папір, зубна щітка і паста, мило, не видаються. Постільна білизна видається в дуже поганому стані і не змінюється протягом перебування в слідчому ізоляторі, у його випадку близько 3 місяців. Простирадла і ковдри видаються в порваному вигляді, і всі в не випраних плямах. Від тривалого використання м`яка начинка матраців ущільнена по їх краях, що фактично не дозволяло використовувати матраци за їх призначенням. Харчування погане. їжа одноманітна. Якість її приготування дуже низька, нерідко використовують зіпсовані продукти. У зв`язку з цим, їжа непридатна до вживання. Свіжі фрукти або овочі не видаються. Капуста, картопля, цибуля, морква, надається в мінімальній кількості тільки в супах. М`ясо не видається. Риба надається, але не більше 30 грам на добу на одного ув`язненого. Ув`язненому ОСОБА_3 , як і іншим ув`язненим його камери, надається право митися один раз на тиждень. При цьому, на прийняття душу відводиться 15 хвилин. Санітарно - гігієнічні умови в душі відсутні - на стінах наліт невідомого походження. Зазначені умови, на думку ув`язненого, свідчать про порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо заборони катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню, тому просив слідчого суддю зобов`язати начальника ДУ «запорізький слідчий ізолятор» покращити умови його утримання.
У судовому засіданні ув`язнений ОСОБА_3 свою скаргу підтримав, підтвердивши незадовільні умови його перебування у місцях попереднього ув`язнення та відсутність адекватної реакції на його скарги з боку адміністрації установи.
Представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення про те, що комунально-побутові умови тримання ОСОБА_3 відповідають встановленим нормам площі в камері на одного ув`язненого, усі камери оснащені умивальником та туалетом, постільні належності видають згідно норм та термінів експлуатації, харчування здійснюється у повному обсязі та відповідно до норм забезпечення, тому підстав для задоволенні його скарги немає.
Слідчий суддя, вислухавши засудженого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 04.06.2019 року до теперішнього часу утримується у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку із переглядом в апеляційному порядку вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 03.12.2015 року у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь- який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення » визначено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.
Відповідно до ст. 11 вказаного вище Закону особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Норма площі в камері для однієї взятої під варту особи не може бути менше 2,5 квадратного метра, а для вагітної жінки або жінки, яка має при собі дитину, - 4,5 квадратного метра. Особам, взятим під варту, надаються безплатно за єдиними нормами, встановленими Кабінетом Міністрів України, харчування, індивідуальне спальне місце, постільні речі та інші види матеріально-побутового забезпечення. В необхідних випадках їм видається одяг і взуття встановленого зразка.
У статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.
Численні рішення Європейського суду з прав людини з питання дотримання національними органами України вимог ст. 3 Конвенції у розрізі дотримання установами попереднього ув`язнення мінімальних стандартів та норм під час тримання ув`язнених під вартою створює переконання у слідчого судді про можливість порушення прав ув`язненого ОСОБА_3 адміністрацією ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з огляду на те, що адміністрацією даної установи не надано слідчому судді переконливих доказів дотримання його прав та створення належних умов його перебування у камері. Само по собі констатування працівниками установи попереднього ув`язнення про відсутність будь-яких порушень та дотримання стандартів, визначених підзаконними нормативними актами, не дає підстав стверджувати про дотримання гарантованих ОСОБА_3 прав як ув`язненому через наявні скарги від останнього.
Таким чином, враховуючи, що ані самим ув"язненим, ані адміністрацією ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» не надано слідчому судді будь-яких доказів щодо дотримання або порушення побутових умов тримання ОСОБА_3 під вартою (якими могли б бути акти огляду приміщень, фото чи відеоматеріали, пояснення інших засуджених, відомості про відсутність скарг від інших засуджених аналогічного змісту та таке інше), слідчий суддя доходить до висновку про необхідність зобов`язання адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» провести перевірку умов утримання та харчування ув`язненого ОСОБА_3 , вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, про що повідомити слідчого суддю.
Крім того, відповідно до п.13-1 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: у тому числі про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань. Частиною 9 ст. 539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, діючим законодавством передбачена можливість засудженого звернутися до адміністрації установи попереднього ув`язнення із скаргою щодо забезпечення йому належних умов утримання у слідчому ізоляторі, а у разі невиконання його вимог звернутися до окружного адміністративного суду із позовом за захистом своїх порушених прав.
На підставі викладеного, керуючись ст. 8, ст. 206 ч.1 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ув"язненого ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України щодо захисту прав особи, яка утримується під вартою, задовольнити частково.
Зобов"язати адміністрацію ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" провести перевірку умов утримання та харчування ув"язненого ОСОБА_3 , про що скласти відповідний акт.
У разі виявлення порушень умов утримання та харчування ув"язненого ОСОБА_3 вжити заходи щодо усунення виявлених порушень.
Копію акту обстеження у строк до 05.10.2019 року направити слідчому судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .
Про результати обстеження умов утримання та харчування, здійснене на виконання цієї ухвали, повідомити ув"язненого ОСОБА_3 .
Роз"яснити ув"язненому ОСОБА_3 його право на оскарження бездіяльності адміністрації установи попереднього ув"язнення до суду у порядку п. 13-1 ч.1 ст. 537 КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1