Номер провадження 1-кп/754/1044/19
Вирок
Іменем України

03 грудня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акту у кримінальному провадженні № 0003515 від 11 травня 2019р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миропілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28 травня 2008р. вироком Генічеського районного суду Херсонської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

-17 червня 2013р. вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 17 лютого 2017р. по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

сторони захисту - захисника ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна за таких обставин.
ОСОБА_3 09 травня 2019р. приблизно о 20 год. 07 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Фуршет» по вул. Магнітогорська, 1-а в м. Києві, діючи умисно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємного викрав з каси магазину грошові кошти в сумі 278 грн. 00 коп., сховав до кишені куртки, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, завдавши ДП «Рітейл Центр» ТОВ «Фуршет» матеріальну шкоду в розмірі 278 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

02 грудня 2019р. між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав до суду угоду про примирення, заявив клопотання про її розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив розглянути угоду, при цьому він вказав, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеним в обвинувальному акті.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просив розглянути та затвердити угоду про примирення, вказавши, що завдана шкода відшкодована.

Згідно даної угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, суд приходить до таких висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 02 грудня 2019р. і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду від 02 грудня 2019р. про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: