Справа № 467/1040/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000312 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 серпня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий водієм "СТОВ ПРОМІНЬ", який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 12 серпня 2019 року близько 11 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 рухався за межами села Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області на робочому автомобілі "КАМАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить СТОВ "ПРОМІНЬ" при цьому перевозив металобрухт, який належить СТОВ "ПРОМІНЬ" та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення металевої конструкції, що знаходилась в кузові автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, розуміючи, що речових прав на металеву конструкцію він не має, шляхом вільного доступу на відкритій ділянці місцевості, розташованій за межами села Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області, зупинив керований ним автомобіль "КАМАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скоїв крадіжку металевої конструкції вагою 100 кілограмів вартістю 600 грн., шляхом розвантаження з кузова автомобіля, яка належить СТОВ "ПРОМІНЬ", після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв СТОВ "ПРОМІНЬ" матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав суду, що дійсно, працюючи водієм "СТОВ ПРОМІНЬ", 12 серпня 2019 року в обідній час, він на робочому автомобілі "КАМАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозив металобрухт та їхав за межами села Рябоконево Арбузинського району. Тоді ж вирішив викрасти частину металобрухту, а тому зупинив вказаний автомобіль та розвантажив з кузова автомобіля крадіжку металеву конструкцію вагою 100 кілограмів. Із сумою заподіяної потерпілому матеріальної шкоди погоджується, готовий нести покарання за вчинений ним злочин. Шкода відшкодована потерпілому в повному обсязі.

Представник потерпілої особи сільськогосподарського підприємства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ"- ОСОБА_5 надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, міру покарання призначити згідно закону.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалася подія, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом ікваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на військовому обліку в Арбузинському РВК, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має добру характеристику з місця проживання та роботи,ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій. Також, суд враховує спосіб життя обвинуваченого, має постійне місце роботи, висновок органу пробації щодо ОСОБА_4 про можливість виправлення її без позбавлення або обмеження волі на певний строк, за яким ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, відшкодування шкоди, завданої потерпілому злочином, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1ст. 185 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, тавідсутність передумов для застосування ст. 69, 75 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: - металеву конструкцію вагою 100 кг, яка знаходиться згідно зберігальної розписки СТОВ "ПРОМІНЬ" на території СТОВ "ПРОМІНЬ", залишити сільськогосподарському підприємству з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ".

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1