Провадження № 11-сс/4823/251/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

представника скаржника адвоката ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на грошові кошти в сумі 3225 грн. (3 шт. номіналом 1 грн. УК7085345, УВ0771534, СВ5759913; 1 шт. номіналом 2 грн. ТА3129155; 4 шт. номіналом 5 грн. УЙ1104509, УЗ5632771, ЮВ7589400, НЗ6953265; 3 шт. номіналом по 100 грн. СВ4852131, СА0352435, КТ6210966; 2 шт. номіналом 200 грн. ПД1668708, ЕХ0980343; 5 шт. номіналом 500 грн. СЗ1157663, ЛД6332359, МВ1104800, ВГ0951335, ЛГ9453082) та 100 чеських крон J26956904, пакет з речовиною порошкоподібного походження, мобільний телефон марки «Samsung», темно-синю сумку, автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт на даний автомобіль, з забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись ними ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вказав, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, таке майно підлягає арешту.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Вказав на відсутність підстав для накладення арешту на майно, зокрема на транспортний засіб, пославшись на порушення його прав як власника. Зазначив, що він не вчиняв кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя не мав повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки про розгляд клопотання його, як власника майна, не було повідомлено.

Заслухавши доповідь судді; скаржника ОСОБА_7 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 не повідомлявся про час та місце розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Відтак, оскільки ОСОБА_7 не був присутнім у судовому засіданні, копію ухвали отримав 21 травня 2019, то строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим Чернігівського відділу поліції ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.01.2019 року за № 0000573, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як убачається з матеріалів справи, постановою слідчого Чернігівського відділу поліції ОСОБА_10 від 13.05.2019 року, вилучене 13 травня 2019 року під час огляду місця події майно, а саме: грошові кошти в сумі 3225 грн. (3 шт. номіналом 1 грн. УК7085345, УВ0771534, СВ5759913; 1 шт. номіналом 2 грн. ТА3129155; 4 шт. номіналом 5 грн. УЙ1104509, УЗ5632771, ЮВ7589400, НЗ6953265; 3 шт. номіналом по 100 грн. СВ4852131, СА0352435, КТ6210966; 2 шт. номіналом 200 грн. ПД1668708, ЕХ0980343; 5 шт. номіналом 500 грн. СЗ1157663, ЛД6332359, МВ1104800, ВГ0951335, ЛГ9453082) та 100 чеських крон J26956904, пакет з речовиною порошкоподібного походження, мобільний телефон марки «Samsung», темно-синя сумка, автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт на вказаний автомобіль, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, зіпсування або знищення майна, зазначеного у клопотанні слідчого, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт даного майна, прийняв рішення у відповідності до вимог ст.173 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання ОСОБА_7 на незаконність ухвали слідчого судді є безпідставним, оскільки при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування й слідчим пропонується накласти арешт саме на автомобіль, який був виявлений на місці скоєння злочину, та речі, які були виявлені та вилучені безпосередньо у даному транспортному засобі.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відтак, доводи апелянта є непереконливими та такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2019 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4