Ухвала

Іменем України
08 липня 2019 року

м. Київ
Справа № 2315/6911/2012

Провадження № 51 3296 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2019 року щодо нього,
встановив:
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2013 року - задоволено частково, скасовано вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2013 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 15 ч. 3, 289 ч. 3, 15 ч. 2, 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 70 ч. 1, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 15 ч. 3, ст. 289 ч. 3, ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 6, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 в частині визнання його винним за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України залишено без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку зазначених вироку та ухвали в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість вироку та ухвали суду відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.
Так, відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3