ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5445/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1410/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника третьої особи

щодо майна якого вирішується

питання про арешт майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004541 від 20.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.
Накладено арешт на виявлені та вилучені у приміщенні офісу №2, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки 18/9, під час проведення обшуку від 21.06.2019 року у приміщенні офісу №2, за адресою: м. Харків, пр. Науки 18/9, предмети, а саме:
-Монітор Dеll Р2317-Н із серійним номером ОV3В816ВАОО
-Монітор Dеll Р2317-Н із серійним номером ОV3В823ВАОО
-Монітор Dеll Р2317-Н із серійним номером ОV3В8208АОО
-Монітор Dеll Р2317-Н із серійним номером ОV3В814ВАОО
-Монітор Dеll Р2217-Н із серійним номером ОRН81R742616492FRВАОО
-Монітор Dеll Р2217-Н із серійним номером ОRН81R742616492FРВАОО
-Системний блок Fгіmе Соm із материнською (системною) платою Аsus Н- 110-М-D;
-Мобільний телефон Меіzu МХ-5, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2- НОМЕР_2 ;
-Мобільний телефон Арріе Ірhone 7 в корпусі чорного кольору, model А-1660 FССID: ВСG-Е3085А-ІС-579L-Е3085А;
-Мобільний телефон Арріе Ірhone 5-S, ІМЕІ НОМЕР_3 ;
-Планшет Арріе Іраd Рго серійний номер: НОМЕР_4 ;
-Мобільний телефон Нuawei Nexus 6Р ІМЕІ НОМЕР_5 , Serial Number ЕNU7N15А28002248.
Зберігання арештованого майна здійснювати згідно з Порядком зберігання
речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року за №1104.
Слідчим суддею зазначено, що слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004541 від 20.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України (114-119).
Клопотання про арешт майна слідчий обґрунтовує тим, що 24.05.2018 року невстановлена особа знаходячись на території Шевченківського району м. Харкова, шляхом використання електронно - обчислювальної техніки, здійснила несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерної мережі, тим самим спричинивши шкоду для ПрАТ «ІnjoIТ» LТD.
Зазначає, що 20.11.2018 року по зазначеному факту слідчим Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004541, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.
В клопотанні слідчий вказує, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення - злочину, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також з метою проведення ряду судових експертиз, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно (а.с.1-5).
Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчим суддею зазначено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.06.2019 року клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 про надання дозволу на проведення обшуку житла задоволено, надано дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень другого поверху №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20,21,22,23 в Літ «А-5», площею 962,5 кв.м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, проспект Науки (Леніна), будинок 18/9 із реєстраційним номером №16403244, які зареєстровано за Компанією «Глобалінк Констракшн Лімітед», на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя №1660, виданий 22.07.2009, видавник: п/н ХМНО ОСОБА_11 , що відповідають приміщенням офісу №2, розташованого у під`їзд №6, будинку АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предметів та речей, які можуть виступати в якості речових доказів по кримінальному провадженню та можуть свідчити про несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж, що здійснювалось із нежитлових приміщень другого поверху №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15, 16,17,18,19,20,21,22,23 в Літ «А- 5», площею 962,5 кв.м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, проспект Науки (Леніна), будинок 18/9 із реєстраційним номером №16403244, що відповідають приміщенням офісу №2, розташованого у під`їзд №6, будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається із протоколу обшуку від 21.06.2019 року, під час обшуку виявлено та вилучено речі зазначені в прохальній частині клопотання слідчого.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку та вказав, що враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на зчинення кримінального правопорушення-злочину, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню (а.с.118).

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 по справі № 638/5445/19 та прийняти нову ухвалу, якою у задоволені клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004541 від 20.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України відмовити в повному обсязі.
Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_8 додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25.06.2019 року в якому зазначено, що ухвалу слідчого судді було проголошено за його відсутності, а її копію було мною отримано 03.07.2019 року.
Вказує, що 02.08.2019 ним було подано за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019.
З Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про те, що ухвалою від 18.07.2019 вищевказану апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження. З аналізу ухвали вбачається, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують отримання ним оскаржуваної ухвали не в день її проголошення.
У зв`язку з цим, голова Адвокатського об`єднання «Правопорядок» ОСОБА_7 звернувся з адвокатським запитом до Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з метою отримання відомостей щодо точної дати отримання ОСОБА_8 ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 по справі № 638/5445/19.
02.08.2019 року було отримано відповідь на зазначений адвокатський запит (лист від 02.08.2019 року №184/119-60/03-2019), з яким оскаржувану ухвалу було отримано ОСОБА_8 03.07.2019 року.
Посилаючись на вимоги ч.1 ст.117 КПК України, вважає, що початком перебігу строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25.06.2019року є момент її отримання мною, ОСОБА_8 , 03.07.2019 в Шевченківському відділі поліції Головного управління національної поліції в Харківській області.
Відтак, за таких обставин останнім днем подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 було 08.07.2019 року
Звертає увагу на те, що саме 08.07.2019 ним було подано через засоби поштового зв`язку зазначену вище апеляційну скаргу.
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, на (а.с.135-135-а) міститься поштовий конверт від 08.07.219 року та опис до нього, які підтверджують пояснення апелянта в клопотанні про поновлення строку , тому процесуальний строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, суперечить вимогам КПК України у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 зазначає, що він є власником майна, зазначеного в прохальній частині клопотання слідчого, що підтверджується Інвентаризаційним описом матеріального майна ФОП ОСОБА_8 станом на 01.02.2019р.
Вказує, що він не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0004541, в рамках якого накладено арешт.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, доводи представника третьої особи щодо майна якого вирішується питання про арешт майна ОСОБА_7 , що заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0004541 від 20.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України (а.с.1-5).

Як вбачається з клопотання про арешт майна, вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши частково клопотання від 24.06.2019 року слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий та прокурор довели достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Як вбачається з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України та ст.172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.
Задовольнивши клопотання слідчого погоджене з прокурором з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.1 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.
Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Судова колегія зазначає, що в даному випадку арешт на майно, яке вилучене (монітори, системний блок, мобільні телефони, планшет), накладено саме як на носії інформації в електронному вигляді.
Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст. 170 КПК України.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Посилання апелянтів на порушення слідчим суддею ст.ст.98,167,170,173 КПК України таким чином спростовуються судовими матеріалами.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, вірності кваліфікації, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 року по справі №638/5445/19.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0004541 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: .

Судді: