Справа № 199/5253/19
В И Р О К
іменем України
05 серпня 2019 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000875, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має двох малолітніх дітей, раніше судимого 26 червня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 28 травня 2019 року, близько 03 години 50 хвилин перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Калинова в м. Дніпро, де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які спілкувалися між собою. Далі, ОСОБА_6 побачив, як ОСОБА_4 передала у руки ОСОБА_7 свій мобільний телефон марки ZTE Blade А6 Мах, чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і ОСОБА_8 визнав для себе вказаний мобільний телефон предметом свого злочинного посягання.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, тобто 28 травня 2019 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , дочекавшись поки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відійдуть від зупинки громадського транспорту, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої та оточуючих, наздогнав ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ззаду біля будинку № 91 по пр. Слобожанському в Дніпро, та своєю правою рукою шляхом ривка вирвав з правої руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки ZTE Blade А6 Мах, чорного кольору, вартістю 2545 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_9 доводячи свій злочинний умисел до кінця, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток у розмірі 2545 гривень.
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю та показав, що на той час дружина його вигнала з дому і він не мав де жити підробляв на Калинівському ринку і там же ночував на прилавках. Також внаслідок цих подій він не мав коштів навіть на харчування. 28 травня 2019 року близько 4 голини ранку він вийшов на вулицю та побачив двох дівчат, одна з яких тримала в руці мобільний телефон. Він вирішив цей мобільний телефон забрати, прослідкував за ними і коли дівчина, яка тримала телефон, відволіклася, він наздогнав її, правою рукою вихопив мобільний телефон та втік. Викрадений ним мобільний телефон був чорного кольору і він його одразу вимкнув та викинув сім-картку. В той же день цей телефон на його прохання його ж товариш ОСОБА_10 заклав в ломбард, за що виручив 300 гривень, які він витратив на сласні потреби. Під час досудового розслідування він цей телефон викупив в ломбарді та повернув потерпілій. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що обвинуваченого ОСОБА_6 до цих подій не знала. 28 травня 2019 року вона близько 04 год. ранку вийшла на зупинку маршрутного таксі на перехресті пр. Слобожанського та вул. Калинової і чекала на маршрутку. До неї підійшла якась дівчина, з якою вона розговорилася і яка попросила у неї мобільний телефон, оскільки в останньої телефон вийшов з ладу, а їй треба було зняти гроші в банкоматі без картки. Вона погодилася і передала цій дівчині свій мобільний телефон ZTE Blade А6 Мах, чорного кольору. Вона бачила, що біля них ходить молодий чоловік, якого вона в подальшому опізнала як обвинуваченого ОСОБА_6 . Вони з дівчиною пішли до банкомату і в цей момент обвинувачений підбіг до дівчини, вихопив з руки останньої її мобільний телефон і побіг. Дівчина побігла за ним, але невдовзі повернулася і сказала, що не змогла його наздогнати. Після цього вона викликала поліцію. Мобільний телефон їй повернули.

У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28 травня 2019 року, ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходів до невідомої їй жінки, яка 28 травня 2019 року біля 05 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 20, шахрайським шляхом заволоділа її мобільним телефоном ZTE.

Судом досліджено надану потерпілої копію упаковки від викраденого мобільного телефону ZTE Blade А6 Мах, чорного кольору, за якою ІМЕІ викраденого телефону НОМЕР_1 .

Також судом досліджено договір про надання фінансового кредиту № 8.48281/0, укладеного 28 травня 2019 року ОСОБА_10 з ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко», за яким ОСОБА_10 під заставу мобільного телефону ZTE Blade А6 Мах, ІМЕІ НОМЕР_1 , отримав фінансовий кредит у розмірі 300 грн.

Викрадений у ОСОБА_4 мобільний телефон 13 червня 2019 року був добровільно виданий ОСОБА_6 , оглянутий та вилучений слідчим за відповідним протоколом.

Згідно протоколу огляду предмету, 14 червня 2019 року слідчим поліції за участі потерпілої ОСОБА_4 оглянуто виданий ОСОБА_6 мобільний телефон і ОСОБА_4 підтвердила, що це саме той телефон, який у нею був викрадений 28 травня 2019 року, і цей телефон належить їй.

Постановою слідчого від 14 червня 2019 року зазначений мобільний телефон визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 червня 2019 року, потерпіла ОСОБА_4 за кольором волосся, овалом обличчя, розрізом очей, формою носу впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 28 травня 2019 року викрала її мобільний телефон.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 червня 2019 року, свідок ОСОБА_7 за сукупністю рис обличчя впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 28 травня 2019 року вихопила у неї з руки мобільний телефон.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 2730-19 від 12 червня 2019 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону ZTE Blade А6 Мах, ІМЕІ НОМЕР_1 , станом на 28 травня 2019 року, складала 2545 грн.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурорами, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, є умисним, закінченим, корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілої, той факт, що викрадене майно повернуте потерпілій, відомості про особу обвинуваченого.

Останній станом на час вчинення злочину мав статус особи, яка не має судимості в силу ст. 89 КК України, однак вчинив злочин під час здійснення щодо нього іншого кримінального провадження, має зареєстроване місце проживання, де характеризується задовільно, є батьком двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щиросердне каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті особливої частини КК України, оскільки суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують таке покарання, відповідні позиції потерпілої та прокурора, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Оскільки зазначений злочин вчинено обвинуваченим до ухвалення щодо нього 26 червня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська вироку, яким його за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України засуджено до 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, остаточне покарання обвинуваченому підлягає призначенню з застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складення призначених покарань.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили у виді домашнього арешту слід залишити без змін.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання зазначеного покарання з покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон ZTE Blade А6 Мах, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

05.08.2019