Справа № 196/685/19
№ провадження 1-кп/196/85/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 липня 2019 року, укладену в кримінальному провадженні №0000253 від 21.05.2019 р., яке надійшло до суду з Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 05.06.2019 року вироком Царичанського районного суду за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з випробуванням із визначенням іспитового строку 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В квітні 2019 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись на каналі «Дніпро-Донбас» в с. Проточі Царичанського району Дніпропетровської області, знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився саморобний пристрій для відстрілу металевих куль, після чого він, усвідомлюючи, що виявлений пристрій є вогнепальною зброєю, з метою придбання вогнепальної зброї, діючи умисно і цілеспрямовано, привласнив знайдений пристрій, тобто своїми діями вчинив придбання вогнепальної зброї. Далі ОСОБА_4 одразу ж переніс вказаний пристрій, який є вогнепальною зброєю, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та залишив їх собі, тим самим вчинив носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту.
В подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел на отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, тобто на незаконний збут вогнепальної зброї, незаконно придбаної ним раніше, близько 01.05.2019р., перебуваючи в центрі смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, з метою незаконного збуту вогнепальної зброї, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_6 , шляхом продажу за готівку у сумі 250 грн., саморобний пристрій для відстрілу металевих куль, який є гладкоствольним одноствольним дульнозарядним пістолетом із гнотовим запаленням та який відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї. Даний пістолет придатний до проведення пострілів.
Отже, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

26 липня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 та начальник Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, під час судового провадження.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, а саме у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити з випробуванням із визначенням іспитового строку 2 роки 6 місяців, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст.76 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання визначеного вироком Царичанського районного суду від 05.06.2019 року більш суворим, та призначити остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити з випробуванням із визначенням іспитового строку 2 роки 6 місяців.

На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч.4 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (п.1 ч.3 ст.424 КПК України). Крім того, обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1,4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Просив затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, посилаючись на те, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Крім того, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто відповідно до ч.6 ст. 474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки не виконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, аніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6,7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, учасники судового засідання не заперечують проти затвердження даної угоди.
Вид та міра покарання, які узгоджені сторонами, виходячи із вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, а також ураховуючи особу обвинуваченого, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих матеріалів по с. Проточі не надходило, відповідає загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання враховано тяжкість злочину, який відноситься до категорії тяжких, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.
Отже, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і ухвалення обвинувального вироку на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Судові витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26 липня 2019 року між начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2019р., більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1