Провадження № 1-кп/127/484/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000062 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тобто являючись відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України службовою особою, у порушення вимог ст. 1, 22 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 3, 7, 12, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 19, 68 Конституції України та положень посадової інструкції, користуючись своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом, направленим на одержання для себе неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 06.03.2019 року в обідній час, знаходячись біля приміщення Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за адресою: м. Вінниця вул. Ботанічна, 24, в ході спілкування з ОСОБА_6 висловив пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі триста доларів США (станом на 06.03.2019 року згідно курсу НБУ - 8028 грн.), і повідомив, що за цю суму коштів він зможе вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на старшого інспектора розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у Вінницькій області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у якого на розгляді перебувають адміністративні матеріали, шляхом не встановлення всіх обставин вчинення 22.02.2019 року ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_5 , будучи службовою особою правоохоронного органу, перебуваючи на тій же посаді, із тією ж метою, мотивом та умислом, 22.03.2019 року о 15:16 год., перебуваючи на тролейбусній зупинці біля будинку № 1 по вул. Брацлавська у м. Вінниці, під час особистої розмови з ОСОБА_6 , повторно висловив останньому пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі триста доларів США (станом на 22.03.2019 року згідно курсу НБУ - 8175 грн.) за здійснення вищевказаного впливу на ОСОБА_7 .
Доводячи свій злочинний умисел на незаконне збагачення до кінця, ОСОБА_5 23.03.2019 року близько 12:10 год., перебуваючи напроти будинку № 127 по вул. Некрасова у м. Вінниці отримав раніше обумовлену суму грошових коштів у гривневому еквіваленті у розмірі вісім тисяч сто гривень від ОСОБА_6 за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на старшого інспектора розшуку та опрацювання матеріалів ДТП Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 за не встановлення всіх обставин вчинення ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.02.2019 року та не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду повідомив наступне. Він дійсно отримав від ОСОБА_6 гроші, тобто неправомірну вигоду, перебуваючи на посаді інспектора УПП. У скоєному розкаюється.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

19.08.2019 року між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 , а саме передбачений ч. 2 ст. 369-2 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Сторони угоди в судовому засіданні стверджували, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 470 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який є раніше не судимим, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність в нього статусу учасника бойових дій.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 19.08.2019 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладена в присутності адвоката ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.

Суд також вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертиз слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ним злочину. Речові докази у кримінальному проваджені, а саме грошові кошти слід повернути власнику, мобільний телефон ОСОБА_5 необхідно повернути останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , від 19.08.2019 року у кримінальному провадженні № 0000062 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме:

грошові кошти в сумі вісім тисяч сто гривень (15 купюр номіналом по 500 грн., дві купюри номіналом по 200 грн., дві купюри номіналом по 100 грн.), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Хмельницький повернути власнику;

мобільний телефон марки «Meizum 3s» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Хмельницький повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :