Справа №585/3411/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/450/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.292, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.292, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, існують ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України та жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 06 вересня 2019 року близько 19-00 год. разом із ОСОБА_11 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, за попередньою змовою групою осіб, прибули до місця розташування свердловини № НОМЕР_1 Анастасівського родовища цеху № 4 НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», куди також був доставлений автомобіль «КАМАЗ», в кузов якого вмонтовано кустарну металеву ємність об`ємом 8,1 м3

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, зняли пломбу з кутового вентилю для подачі метанолу в шлейф на вказаній свердловині, до якого під`єднали привезений з собою гумовий шланг високого тиску, вільний кінець якого помістили у заливну горловину підготовленої ємності в автомобілі «КАМАЗ», підготувавшись в такий спосіб до перекачування викраденої нафти. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, відкрили засувки на затрубному просторі свердловини та розпочали викачування нафти у ємність, встановлену на автомобілі «КАМАЗ», таким чином незаконно втрутилися в роботу технологічного обладнання, внаслідок чого відбулося порушення її нормальної роботи, що створило небезпеку для життя людей та призвело до загорання нафти і пожежі.

Крім того, 06 вересня 2019 року в невстановлений слідством час, між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, виникла змова щодо здійснення таємного викрадення нафти із свердловини № 121 Анастасівського родовища цеху № 4 НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», розташованої неподалік с. Анастасівка Роменського району, що належить НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

Готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 разом з іншими невстановленими особами, підшукали автомобіль «КАМАЗ», в кузов якого вмонтовано кустарну металеву ємність об`ємом 8,1 м3, для перевезення викраденої нафти, а також гумовий шланг високого тиску для перекачування нафти і з`єднувальні елементи та в цей же день близько 19 00 год., діючи за попередньою змовою групою осіб, прибули до місця розташування даної свердловини, куди також був доставлений автомобіль «КАМАЗ» для перевезення викраденої нафти.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , разом з іншими невстановленими особами зняли пломбу з кутового вентилю для подачі метанолу в шлейф на вказаній свердловині, до якого під`єднали привезений з собою гумовий шланг високого тиску, вільний кінець якого помістили у заливну горловину підготовленої ємності в автомобілі «КАМАЗ», підготувавшись в такий спосіб до перекачування викраденої нафти. Після цього, відкрили засувки на затрубному просторі свердловини та розпочали викрадення нафти у ємність, встановлену на автомобілі «КАМАЗ».

Внаслідок незаконного втручання в роботу технологічного обладнання свердловини відбулося порушення її нормальної роботи, що призвело до загорання нафти та пожежі.

Усвідомлюючи неможливість доведення злочинного наміру до кінця з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , разом з іншими невстановленими особами залишили місце вчинення злочину, не вчинивши всіх дій, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання старшого слідчого відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 23 грудня 2019 року включно із забороною залишати житло за місцем свого проживання : АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 23-00 год. вечора до 06-00 год. ранку наступного дня. Цією ж ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; носити електронний засіб контролю; здати закордонний паспорт слідчому при явці за викликом.

Відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби слідчий суддя виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушення, передбачених ч.3 ст.292, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, при цьому хоча матеріали клопотання і містять докази існування ризиків, зазначених в клопотанні старшого слідчого, однак вони є недостатніми для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Не спростована прокурором, на переконання слідчого судді, можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів та не доведено, що їх застосування не може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги, прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також вказує на невідповідність викладених в ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином не враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, один яких є особливо тяжким, в провадженні існують ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким, на думку прокурора, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливо. Так, зокрема, звертає увагу на можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування, суду, в тому числі і з тих підстав, що він ухилявся від явки до слідчого для участі в слідчих діях, внаслідок чого був оголошений в розшук, реальну можливість незаконного впливу на іншого підозрюваного та невстановлених співучасників кримінального провадження. Крім того, в обгрунтування існування ризиків, передбачених п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України зазначає, що на даний час невідомо місцезнаходження знарядь та засобів вчинення злочину, не встановлено власника пошкодженого вогнем транспортного засобу, каналів збуту викраденої нафти, зв`язків співучасників злочину з працівниками нафтогазового підприємства. Викладене, на переконання прокурора, враховуючи вік підозрюваного, відсутність офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, зважаючи на те, що всупереч висновків слідчого судді ОСОБА_7 розлучений, дитина на його утриманні не перебуває, тривалий час не підтримує зв`язків з батьками, вказує на високу ймовірність продовжити злочинну діяльність та свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів. Додає також, що слідчий суддя не надав належної правової оцінки показам свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебувають у родинних відносинах з ОСОБА_7 та є зацікавленими особами.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , на підтримку поданої прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за № 000616 від 07.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.292, ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України.

11.09.2019 ОСОБА_7 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.292, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (а.м.п.11-12).

Постановою слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 від 11.09.2019 ОСОБА_7 оголошено в розшук (а.м.п. 13-14).

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2019 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.м.п. 15-16).

Відповідно до повідомлення начальника СВ Роменського ВП ГУПН у Сумській області від 18 жовтня 2019 року, станом на 18.10.2019 місце перебування підозрюваного ОСОБА_7 встановлено (а.м.п. 22).

Згідно витягу з ЄРДР, 18.10.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.292, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (а.м.п.5-6), що також підтвердив і сам ОСОБА_7 в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.м.п.67).

18.10.2019 старший слідчий СВ Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , у задоволенні якого ухвалою слідчого судді від 23 жовтня 2019 року було відмовлено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на підозрюваного певних процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні старшого слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу.

При цьому, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя перевірив законність та обгрунтованість клопотання старшого слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, свідків та встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки належних даних, які б свідчили про недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні старшого слідчого не зазначено та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочинів, даними про особу підозрюваного та встановленими слідчим суддею на даному етапі обставинами кримінального провадження не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою

Так, відмовляючи у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя виходив з того, що він має постійне місце проживання, на утримані малолітнього сина, батьків пенсіонерів, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дізнавшись з мережі Інтернет про його розшук особисто з`явився до слідчого, що підтвердила в судовому засіданні 21.10.2019 слідча ОСОБА_10 (а.м.п.67).

При цьому, доводи прокурора в поданій апеляційній скарзі з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_7 має малолітнього сина, але розлучений і не приймає участі в його утриманні, не підтримує зв`язків з батьками не грунтуються на наданих суду апеляційної інстанції матеріалах, а тому колегія суддів їх до уваги не бере.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не встановивши факту порушення процесуальної дисципліни з боку підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого проживання у певний період часу з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби.

На думку колегії суддів, вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, зазначеним старшим слідчим у клопотанні.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою, носити електронний засіб контролю, здати закордонний паспорт слідчому при явці за викликом, що нівелюватиме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки ступінь цих ризиків не є такою істотною, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.