пр. № 1-кс/759/3129/19
ун. № 759/9224/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_7 співвласника та директора ТОВ «Агрохіммаркет» та власника ТОВ «Гарден Клаб» на неправомірні дії слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 щодо вилучення майна та повернення його власнику, в рамках кримінального провадження № 0000165 від 15.03.2019 року.
Скаргу вмотивовано тим, що на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2019 року проведено обшук нежитлових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0172, площею 0,4777 га., за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39-і/1, яка належить ТОВ «Агрохіммаркет». Метою обшуку є відшукання та вилучення знаряддя кримінального правопорушення, а саме: пестицидів та агрохімікатів, компонентів та обладнання для їх виготовлення, а також документи, які можуть підтверджувати продаж незаконно виготовлених пестицидів. Вилучення майна було здійснено слідчим з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки в ухвалі суду зазначено, що дозвіл на проведення обшуку надано слідчому ОСОБА_8 , однак обшук проводив слідчий ОСОБА_3 . Крім того, під час обшуку було незаконно вилучено пестициди та агрохімікати, які були виготовлені не ТОВ «Агрохімпак» та ТОВ «Агрохіммаркет», а іншими закордонними виробниками. ТОВ «Агрохіммаркет» своїм запитом від 15.05.2019 року зверталось до суду з вимогою надати інформацію щодо звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно. Святошинським районним судом м. Києва надано відповідь на запитувану інформацію та зазначено, що слідчий не звертався до суду з клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно. Виходячи з вищенаведеного, заявник звернувся до суду за захистом своїх прав та просив повернути незаконно вилучене майно.
У судовому засіданні адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 щодо задоволення скарги заперечив. Повідомив, що дійсно було проведено обшук та було вилучено у цьому провадженні пестициди герметично упаковані різних найменувань та документи щодо продажу пестицидів та агрохімікатів ТОВ «Гарден Клаб». При цьому, арешт на майно не накладався, оскільки дозвіл на його відшукання та вилучення був наданий слідчим суддею в ухвалі про обшук. Станом на час проводиться активне розслідування вказаного провадження і по вилученим пестицидах та документах призначена та проводиться експертизи.
Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, а також документи, надані у судовому засіданні слідчим, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Так, дослідженими документами підтверджується те, що на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2019 року проведено обшук нежитлових будівель та споруд розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0173, площею 0, 4777 га, за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39-і/1, яка належить ТОВ фірма «Агрохіммаркет».
Як встановлено в ухвалі слідчого судді від 25.04.2019 року дозвіл на проведення обшуку надано з метою відшукання та вилучення знаряддя кримінального правопорушення, а саме: пестицидів та агрохімікатів, компонентів та обладнання для їх виготовлення, а також документи, які можуть підтверджувати продаж незаконно виготовлених пестицидів (договори купівлі-продажу, прибуткові накладні, видаткові накладні, довіреності, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, платіжні документи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з частиною 1 статті 234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 235 Кримінального процесуального кодексу України в ухвалі про дозвіл на обшук має бути зазначено: речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Частиною 7 статті 236 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, з наведених норм Кодексу вбачається, що речі та документи, перелік яких вказаний в ухвалі слідчого судді, не належать до тимчасово вилученого майна, а інші, які не вилучені законом з обігу, - є тимчасово вилученим майном.
За частиною 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених статтею 169 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі і у випадку, якщо слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту (частина 5 статті 171 КПК України).
За частиною 5 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Слідчим суддею встановлено, що в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження призначено проведення експертиз майна, яке було вилучено під час обшуку 25.04.2019 року нежитлових будівель та споруд розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0173, площею 0, 4777 га, за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39-і/1, яка належить ТОВ фірма «Агрохіммаркет».
Відтак, вилучення під час обшуку приміщень вказаних у клопотанні предметів та документів, а також перебування вказаних засобів у розпорядженні слідчого до завершення призначеної експертизи і вирішення ним питання про можливість визнання їх речовими доказами, є виправданим та не суперечить положенням частини 7 статті 236 та частини 2 статті 168 Кримінального процесуального кодексу України.
З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення скарги щодо повернення тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. 98, 100, 167-169, 170-173, 234-236, 303, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії слідчого та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1