Дата документу 31.07.2019 Справа № 335/6944/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6944/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/655/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_1 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина США, уродженця Нью-Джерзі США, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, визначено строк дії ухвали до 21.08.2019,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 29.05.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2018 року ОСОБА_6 , за проханням потерпілого ОСОБА_9 , дав остатньому у борг грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, для покупки автомобілів «Mercedes-Benz-312D», білого кольору, д/н НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz-312CDI», білого кольору, д/н НОМЕР_2 , уклавши при цьому усну угоду про повернення вказаної суми грошей, без обговорення строків повернення боргу, за умов часткової виплати від отримання прибутку від експлуатації автомобілю. Дотримуючись вищезазначеної домовленості, ОСОБА_9 у період часу з червня 2018 року по грудень 2019 рік, виплачував ОСОБА_6 частинами борг на загальну суму 3000 доларів США. Однак, ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_9 продовжує заробляти грошові кошти від експлуатації автомобілів, а саме пасажирських перевезень, з метою особистого збагачення, вирішив отримати від потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 доларів США шляхом вимагання, підшукавши для цього осіб, які обізнані у злочинній діяльності. З цією метою, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_10 , який для здійснення вимагання залучився підтримкою невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Так, ОСОБА_6 повідомивши ОСОБА_10 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб про розроблений план вимагання грошових коштів, який полягав у здійсненні активних протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_9 , отримав згоду від останніх. Переслідуючи корисливу зацікавленість, 24.05.2019 приблизно о 09 годині 15 хвилин ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись біля СТО, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, буд. 51, маючи єдиний умисел і переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вимагання грошових коштів, діючи з корисливих мотивів, умисно, узгоджено між собою, попередньо домовившись про зустріч з потерпілим ОСОБА_9 , під вигаданим мотивом боргових зобов`язань перед ОСОБА_6 , пред`явили потерпілому незаконні вимоги передачі їм грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, висловлюючи, в разі його відмови, погрозу застосування до нього фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на що потерпілий погодився, боячись за своє життя та здоров`я. Не зупиняючись на досягнутому, в той же день, приблизно о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, на автомобілі «Subaru-Legacy», сірого кольору, д/н НОМЕР_3 , привезли потерпілого ОСОБА_9 до місця мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно утримуючи потерпілого, продовжили вимагати від останнього вигаданий борг в сумі 10 000 доларів США, висунувши альтернативу повернення боргу у виді переоформлення на ОСОБА_6 двох вищевказаних автомобілів «Mercedes-Benz», які належать потерпілому. У зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_9 не розумів за що винен грошові кошти та намагався чинити опір незаконним діям ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та невстановлених осіб, останній піддався посиленому моральному тиску, який виразився у погрозах нанесення тілесних ушкоджень та подальшому нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому. Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, з відома та згоди усіх співучасників, поставили вимогу ОСОБА_9 негайно передати їм свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів на автомобілі «Mercedes-Benz», та не отримавши згоди, нанесли декілька ударів у потилицю та обличчя потерпілого, після чого силою забрали у ОСОБА_9 вказані документи. Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, із застосуванням фізичної сили, подавивши волю потерпілого ОСОБА_9 , посадили його до автомобіля «Subaru-Legacy», сірого кольору, д/н НОМЕР_3 та скориставшись тим, що останній наляканий та сприймає погрози застосування насилля як реальні та дійсні, повезли ОСОБА_9 до сервісного центру МВС України, з метою подальшого переоформлення та відчуження транспортних засобів на користь ОСОБА_6 . Однак, у зв`язку з тим, що у потерпілого ОСОБА_9 не було з собою відповідних документів, які б підтверджували його особу, укладання угоди не відбулось. Своїми умисними діями ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, яке кваліфікується як вимагання передачі чужого права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Крім цього, 20.06.2019 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів, узгоджено між особою, спланували здійснення викрадення та незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 , з метою подальшого відчуження транспортних засобів «Mercedes-Benz-312D», білого кольору, д/н НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz-312CDI», білого кольору, д/н НОМЕР_2 , які належать останньому, на користь ОСОБА_6 . Цього ж дня, приблизно о 08 годині 50 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , пересуваючись на автомобілі «ВАЗ-2108», червоного кольору д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , на шляху прямування по вул. Каховській у м. Запоріжжя у бік м. Дніпро, внаслідок блокування проїзду, зупинили автомобіль «ВАЗ-Рrіоrа», чорного кольору, НОМЕР_5 , де знаходився потерпілий ОСОБА_9 та із застосуванням фізичної сили шляхом обмеження руху та фізичного утримання руками, викрали ОСОБА_9 , якого проти його волі перевозили по м. Запоріжжя на транспортному засобі «ВАЗ-2108», червоного кольору, д/н НОМЕР_4 , після чого незаконно помістили та утримували потерпілого за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи висувати вимоги переоформлення транспортних засобів автомобілів «Mercedes-Benz» на останнього, з нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень. Далі, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, із застосуванням фізичної сили, погроз, шляхом обмеження руху та пересування, силою привезли потерпілого ОСОБА_9 до нотаріальної контори, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 6.27/ вул. Перемоги, 6.43, де з метою переоформлення транспортних засобів автомобілів «Mercedes-Benz-312D», білого кольору, д/н НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz-312CDI», білого кольору, д/н НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , звернулись до нотаріуса, однак були затримані працівниками поліції. Своїми умисними діями ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України, яке кваліфікується як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначила, що виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин. Разом з тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені. Незважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, є громадянином іншої держави. Також слідчим суддею враховано характер висунутої підозри, а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, тому застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи. Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя прийшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор, вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою. Вважає, що слідчим суддею не надано належну оцінку тому, що злочини, інкриміновані ОСОБА_6 , вчинені із застосуванням насильства на потерпілим, а також неодноразовими погрозами вбивства та застосування іншого насильства відносно потерпілого. Прокурор вважає, що підозрюваний перебуваючи на свободі може безперешкодно здійснювати незаконний вплив на потерпілого, продовжити вчиняти аналогічні злочини. Також слідчим суддею не надано належної оцінки тому факту, що підозрюваний не має офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, а тому може безперешкодно вчинити спроби ухилитись від органу досудового розслідування. Вважає викладені обставини мають ґрунтовне значення для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погодилася із висновками слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органами досудового розслідування та стороною захисту.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала слідчого судді в повій мірі відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погодилась із обґрунтованістю підозри та з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначено у клопотанні.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, відомостей про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчий суддя дійшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини, адже вона оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення.
З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів і вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.
Доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі, на предмет щодо наявність усіх заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і обставин кримінальних правопорушень, досліджувались слідчим суддею, висновки якої щодо прийняття саме такого рішення нею обґрунтовані і вмотивовані. Решта доводів апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Доводи апелянта про відсутність міцних соціальних зв`язків, про те, що підозрюваний офіційно не працює, не можуть бути підставою для скасування рішення слідчого судді. З матеріалів провадження випливає, що підозрюваний проживає разом з батьками. З пояснень батька ОСОБА_6 - ОСОБА_11 випливало, що він і дружина надали сину 20000 доларів США для організації власного бізнесу. З показань потерпілого випливало, що підозрюваний надавав йому в борг 3000 доларів США, і що йому належить автомобіль Subaru-Legacy (свідчить про те що ОСОБА_6 і його батьки є достатньо забезпеченими людьми), тому вважати, що через наведені прокурором обставини підозрюваний буде вчиняти аналогічні злочини не має.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі доводи носять суто декларативний характер, в більшій мірі є аналогічними тим, що були вказані в клопотанні слідчого. Ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід, зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Відсутні будь-які відомості про тиск з боку підозрюваного на потерпілого, допущення ним порушень чи недотримання належної процесуальної поведінки. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя дотрималась вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4