Номер провадження: 11-сс/813/815/19
Номер справи місцевого суду: 520/9648/19 1-кс/520/5236/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 19.06.2019 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого охоронцем, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000943 від 01.12.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від

10.05.2019року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.06.2019 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.11.2017 приблизно о 21.50 годині водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL VECTRA» р/н НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , у темний час доби, з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар, при достатній видимості, рухаючись по сухому дорожньому покриттю вул. Незалежності в с. Красносілка Лиманського району Одеської області, в порушення вимог пунктів: 2.3. «б»; 12.1 .,12.2., 12.3. «Правил дорожнього руху», не був достатньо уважним, невірно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, не вжив заходів, що виключають дорожньо-транспортну пригоду, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та легковажно розраховував на їх відвернення, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, з моменту об`єктивної можливості виявити зазначеного пішохода, своєчасно не відреагував на виниклу небезпеку для руху, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного об`їзду перешкоди у вигляді пішохода, не переконався, що він не створить своїми діями небезпеки у русі для інших учасників дорожнього руху, та застосував невиправданий маневр праворуч, і як наслідок, допустив наїзд нижньої лівою частиною автомобіля «OPEL VECTRA» р/н НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_11 . Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_11 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисник, вважаючи, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, при неповному з`ясуванні всіх обставин та посилається на такі обставини:

-в ухвалі слідчого судді відсутні посилання на докази, які підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, а є лише посилання на допити свідків та висновки експертів;

-в ході досудового розслідування слідчим та прокурором не здобуто достовірних доказів, що на момент наїзду на пішохода ОСОБА_12 останній був живим;

-в клопотанні слідчого не наведені обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

-слідчий суддя також не обґрунтував неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою;

-експертизою трупа ОСОБА_11 ушкоджень, характерних для волочіння або наїзду колесами транспортного засобу, не виявлено;

-множинність, масивність та наявність тілесних ушкоджень у пішохода ОСОБА_11 свідчить про одночасність їх спричинення транспортним засобом вагонного (безкапотного) типу, натомість, автомобіль, яким керував ОСОБА_8 є легковим та має виступаючий спереду капот;

-на автомобілі, яким керував ОСОБА_8 , відсутні механічні ушкодження, які б свідчили про факт закидання пішохода на капот автомобіля, а також відсутність перелому нижніх кінцівок на рівні бамперу, підтверджує факт знаходження пішохода в горизонтальному становищі, що суперечить висновку судово-медичної експертизи № 712 про те, що механізм утворення слідів ковзання на підметці лівої туфлі вказує на те, що пішохід в момент первинного контакту з автомобілем, міг знаходитися у вертикальному положенні і був звернений до нього передньо - правою бічною поверхнею тіла;

-висновки слідчого судді про можливість переховування підозрюваного від слідства та суду є лише припущенням, оскільки підозрюваний з місця ДТП не зникав, викликав швидку допомогу, за весь час, що минув з часу після ДТП, від органу досудового розслідування не переховувався та з`являвся на всі виклики;

-слідчий суддя також не врахував особу підозрюваного, його стан здоров`я, наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

За вказаних обставин захисник просив скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні захисник в повній мірі підтримав доводи своєї апеляційної скарги та послався на відсутність обґрунтованої підозри, на те, що не була перевірена версія наїзду на потерпілого іншим автомобілем, на користь обвинуваченого також свідчить висновок судово-медичної експертизи щодо множинності, масивності тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_11 та одночасність їх спричинення, оскільки вони могли бути спричинені великим транспортним засобом безплотного типу, а не легковим автомобілем, також на капоті автомобіля підозрюваного відсутні сліди контакту з пішоходом, свідок Філіпіді, який вказував на наявність на місці ДТП іншого автомобіля, який об`їжджав пішохода Фабрику, слідчим додатково не допитаний. Крім того, підозрюваний не намагався зникнути з місця ДТП, а залишався на місці, під час проведення досудового розслідування підозрюваний не переховувався, суд не врахував стан здоров`я підозрюваного, який хворіє на цукровий діабет, на теперішній час проходить медичне обстеження для встановлення йому групи інвалідності, має постійну роботу, працює у ФОП « ОСОБА_13 » охоронцем, крім того. Також захисник наполягав на тому, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а клопотання захисника про обрання іншого запобіжного заходу не було взагалі розглянуто, за клопотанням сторони захисту було призначено комплексну авто технічну експертизу.

В судовому засіданні підозрюваний також підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вказавши на те, що він хворіє, а також, що він був допитаний в якості свідка, потім в лютому 2019 року за його участю був проведений слідчий експеримент, інших слідчих дій за весь час досудового розслідування з ним не проводилось.

За таких обставин захисник та підозрюваний просили скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що у кримінальному провадженні були допитані свідки - пасажир та водій маршрутки, який повідомив, що він подавав сигнали ОСОБА_8 , увімкнувши дальнє світло, але ОСОБА_8 швидкість не зменшив та скоїв наїзд на пішохода, крім того прокурор зазначив, що шкода потерпілій на відшкодована, свою провину підозрюваний не визнає, крім того, не з`являвся до слідчого судді, оскільки перебував на лікуванні, від органу досудового розслідування не переховувався.

За таких обставин прокурор просив апеляційний суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення, кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дотримався в повній мірі, не дослідив можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та прийняв рішення, яке не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та не підтверджено долученими до клопотання матеріалами.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначена підозра, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

Слідчий суддя при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ухвалі вказав на ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним у його вчиненні, завдану шкоду, спричинену в результаті інкримінованих йому дій, а також на наявність ризиків, дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що прокурор не довів, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду він підтвердив, що підозрюваний не переховувався від органу розслідування та суду, та на час виклику підозрюваний перебував на лікуванні, що підтвердив документально.

Також прокурором не було надано апеляційному суду доказів незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим врахування такого ризику при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу є недопустимим.

Як встановлено апеляційним судом, прокурором в клопотанні та в судовому засіданні не було надано достатніх доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а слідчим суддею не в повній мірі враховані дані про особу підозрюваного, які вказують на можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме, що підозрюваний, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має дружину та двох неповнолітніх дітей на утриманні, має місце роботи, постійне місце проживання та реєстрації.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу, виходячи з вимог ст.177, 178, 183, 194 КПК України, не відповідає матеріалам провадження, є необґрунтованим та вважає за можливе обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, за місцем проживання, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчим суддею в порушення вимог ст. 193 КПК України залишено без розгляду і вирішення клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу (а.п.33-36).

За наведених вище обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, який, в даному випадку, може бути дієвим та фактично зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

При цьому апеляційний суд вважає необхідним звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_14 - частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000943 від 01.12.2017 рокузапобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 до 06:00 години наступної доби.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_8 в залі суду негайно.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду та закінчується 19.06.2019 року.

Копії ухвали надіслати на адресу начальника Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та начальнику УВП №21 м. Одеси.

Повний текст ухвали буде оголошено о 10:00 годині 24.05.2019 року в залі судових засідань №9 в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4