Справа №-613/1763/16-к Провадження №-1-кп/613/10/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 жовтня 2019 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000987 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кагарлик Київської області, українця, громадянин України, з базовою загально-середньою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13 січня 2016 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

за ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, 13.01.2016 року Богодухівським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 6 грудня 2016 року близько 14 год. 00 хв., знаходячись поблизу торгового вагончика, що розташований на території ТОВ «Богодухівський ринок», що знаходиться за адресою: м.Богодухів вул.Кооперативна, буд,6 Харківської області, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), отримав від власника для передачі іншій особі електричний подовжувач з кабелю ПВС 3х2,5, довжиною 100 м, вартістю 1897 грн., що належить ОСОБА_5 , який в подальшому обернув на свою користь, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, пояснив, що 6 грудня 2016 року він знаходився неподалік від ринку м.Богодухова де дійсно отримав від власника електричний подовжувач для передачі іншій особі. Вказаний подовжувач він залишив собі, в подальшому здав на пункт прийому кольорових металів та отримані кошти витратив на власні потреби. Погодився із маркою, довжиною та вартістю кабелю, яким він заволодів.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву згідно змісту якої просила судове засідання проводити за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки розгляду справи згідно даної статті їй відомі та зрозумілі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно і кваліфікує його дії за ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше судимий за скоєння умисного корисного злочину (крадіжки), новий злочин скоїв менше ніж через рік після попереднього вироку, в період відбуття іспитового строку, тривалий час не працює, розлучений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, матеріальну шкоду відшкодовано частково.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв новий злочин в період іспитового строку суд вважає необхідним на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13.01.2016 року.

При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 будучи працездатним, тривалий час не працює, має позитивну характеристику за місцем проживання, раніше судимий за скоєння умисного злочину, тривалий час переховувався від суду по даному кримінальному провадженню, перебував в розшуку. Зазначене свідчить про стійку антисоціальну та кримінальну спрямованість обвинуваченого.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

У зв`язку з тим, що на даний час за цим кримінальним провадженням запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обраний, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що судом призначається реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13.01.2016 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 2 жовтня 2019 року.
Речовий доказ по справі: частину електричного подовжувача, який знаходиться у ОСОБА_5 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя