ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1300/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка, Якимівського району Запорізької області, громадянина України, має середню технічну освіту, працює на МК «Запоріжсталь» бригадиром, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-08 грудня 2017 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 .

Захисник адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08 грудня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, при призначенні покарання застосувати до ОСОБА_6 положення ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу; вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08 грудня 2017 року виконувати окремо, на підставі ч.3 ст.72 КК України.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є надто суворим. Судом не враховано, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких обставин, щиро покаявся, сприяв встановленню істини під час досудового розслідування та судового розгляду, розмір шкоди за кожним епізодом близький до3 межі, яка виключає кримінальну відповідальність.

Окрім того, дані правопорушення були вчинені обвинуваченим в період іспитового строку, у зв`язку із чим обвинуваченому автоматично враховується попереднє покарання, що захисник вважає явно несправедливим.

Згідно з вироком суду, 08 лютого 2018 року, приблизно о 19 годині 24 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у торговій залі магазину «АТБ-Маркет «Продукти-344»», який розташований за адресою: м Запоріжжя, вул. Добробутна, 39, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: каву «Jacobs Monarch» ( штрих код 120), розчинну, сублімовану, вагою 200 грамів, вартістю 145 гривень 42 копійки без ПДВ за одиницю - у кількості 2 упаковок, загальною вартістю 290 гривень 84 копійки; шоколад молочний «Любимов», (штрих код 063), вагою 85 грамів, вартістю 14 гривень 08 копійок без ПДВ за одиницю - у кількості 7 штук, загальною вартістю 98 гривень 56 копійок. Далі ОСОБА_6 заволодівши вказаними товарами направився до касової зони магазину, де скориставшись відсутністю касира перестрибнув через турнікет та направився до виходу з магазину, але його неправомірні дії були помічені охоронцем магазину «АТБ-Маркет «Продукти-344»», який зупинив ОСОБА_6 відразу після касової зони магазину з вищевказаним товаром.

12 квітня 2018 року, приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговій залі супермаркету «Сільпо №139», що розташована з адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, 20-Б, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці торгового залу, таємно викрав майно, що належить «Сільпо - Фуд», а саме: 2 скляних банки кави «Jacobs Моnarch» штрих - код 961, вагою 190 грам, вартістю 147 гривень 54 копійки за одну одиницю, загальною вартістю 295 гривень 08 копійок, та сховавши одну банку вказаної кави до власної кофти, яка була на ньому вдягнута, а іншу тримав у руці, намагався покинути торгове приміщення цього супермаркету, перетнув касову зону, попрямував до виходу, де був затриманий охороною супермаркету «Сільпо №139».

19 жовтня 2018 року, о 12-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-134» ВАТ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: вул. Професора Толока, буд. 22 в місті Запоріжжя, в якості покупця, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав каву чорну розчинну «Jacobs Monarch» 400 г, вартістю 248,25 гривні, яка належить ВАТ «АТБ- Маркет», та пройшовши касову зону при цьому не розплатившись за товар, намагався покинути магазин з викраденим товаром, але не зміг закінчити свій намір з причин, що не залежали від його волі, а саме тому, що був затриманий співробітниками служби охорони ВАТ «АТБ-Маркет».

01 листопада 2018 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості покупця в приміщенні торгівельного залу ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме магазину «Сільпо 146», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 147, з торгівельної полиці таємно викрав банку кави «Nescafe Gold», вартістю 191 гривень 20 копійок без врахування ПДВ. Викрадене майно ОСОБА_6 сховав під свій одяг, не розплатившись пройшов касову зону, та направився до виходу з вказаного магазину, де був зупинений працівником магазину.

01 листопада 2018 року, приблизно о 17 годині 37 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у службовому приміщенні магазину «Сільпо №146», який розташований за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний 147, в якості особи яка була затримана при спробі викрасти майно TOB «Сільпо-Фуд»», діючи повторно, з корисливих мотивів, з раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу викрав пляшку масло оливкове «Frantoni Outrera», об`ємом 1л, вартістю 415 гривень 83 копійки без врахування ПДВ. Викрадене майно ОСОБА_6 сховав під свій одяг та залишив приміщення магазину. Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника; прокурора, яка заперечувала проти доводів та вимог апеляційної скарги та вважала вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про суворість призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які законом віднесено до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочини вчинив перебуваючи на іспитовому терміні, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, працевлаштований. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав визнання вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше судимий, злочини за даним вироком вчиняв в період іспитового строку, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і для застосування ст.69 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

При цьому суд обґрунтовано призначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та на підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги захисника правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, більш того, вказані доводи не узгоджуються з положеннями ч.3 ст.78 КК України, відповідно до яких, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу. .

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4