Справа № 473/3925/19
Номер провадження1-кп/473/375/2019
Категорія: ч.3 ст.185 КК України.
ВИРОК
іменем України

"13" листопада 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 02.10.2002 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 01 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 02 роки. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.02.2004 року іспитовий строк скасовано з направленням для відбування покарання строком на 01 рік позбавлення волі.

2. 17.02.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 02 роки.

3. 13.09.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 04 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 03 роки.

4. 11.01.2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 04 років позбавлення волі.

5. 11.05.2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 02 роки.

6. 25.09.2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 04 років 03 місяців позбавлення волі.

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий /цивільний позивач/ Державна установа «Вознесенська виправна колонія №72» .

представник потерпілого /цивільного позивача/ Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

20 липня 2019 року в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_7 , маючи прямий умисел та корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, прибув до території Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72», яка розташована за адресою: вулиця Київська, 300. Коли обвинувачений ОСОБА_7 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, він переліз через паркан, що огороджує вищевказану Державну установу, в результаті чого проник на охоронювану територію.

Надалі обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до комплексу складських приміщень Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» та переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом розбиття віконного скла потрапив до приміщення електричної підстанції установи, після чого від`єднав від дизельного генератора інвентаризаційний номер 10430040 масляний радіатор вартістю 7000 гривень, а також від електроагрегату АД 60С інвентаризаційний номер 10410002 водяний радіатор вартістю 9000 гривень.

Внаслідок вчинення даних умисних дій, обвинувачений ОСОБА_7 , вилучив вказані масляний та водяний радіатори, тобто таємно їх викрав, і розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд, а саме продав, чим спричинив Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72» матеріальну шкоду на загальну суму 16000 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю у вчиненні даного злочину. Він підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю масляного радіатора від дизельного генератора та водяного радіатора від електроагрегату, які належали Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72», якими він заволодів шляхом їх таємного викрадення 20 липня 2019 року, при проникненні на охоронювану територію Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_7 у суда немає, так як дані показання суд знаходить об`єктивними, достовірними та належними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 01 серпня 2019 року, відповідно до якого слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області в період часу з 11 годин 50 хвилин до 13 годин 50 хвилин було оглянуто територію Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72», яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, де в приміщенні електричної підстанції було виявлено пошкоджене віконне скло, а при огляді обладнання в самому приміщенні була виявлена відсутність масляного радіатора на дизельному генераторі з інвентаризаційний номером НОМЕР_1 , а також відсутність водяного радіатора на електроагрегаті АД 60С інвентаризаційний номер 10410002. /а.к.п. 33 46/.

Інветаризаційним описом необоротних активів, відповідно до якого в розділі 1014 «машини та обладнання» вартість масляного радіатора на дизельному генераторі з інвентаризаційний номером 10430040 становить 7000 гривень, а вартість водяного радіатора на електроагрегаті АД 60С інвентаризаційний номер 10410002 становить 9000 гривень. /а.к.п. 47 49/.

Дані докази за кримінальним провадженням, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, так як вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Таким чином аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини обвинуваченого ОСОБА_7 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а також положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є тяжким злочином проти власності. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_7 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Також суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_7 , який задовільно характеризуються за місцем проживання, є судимим. /а.к.п. 50 61/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Призначаючи основне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд застосовує відносно нього приписи та вимоги ч.4 ст.70 КК України, так як після постановлення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2019 року /справа № 473/3236/19, провадження № 1-кп/473/333/2019/, за яким ОСОБА_7 було визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, йому було призначено основне покарання в виді 04 /чотирьох/ років 03 /трьох/ місяців позбавлення волі, з обчислюванням строку відбування основного покарання з 08 вересня 2019 року. Після звернення даного вироку до виконання після набрання ним законної сили, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 винний ще в іншому злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, який ним вчинений 20 липня 2019 року, тобто до постановлення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав позов пред`явлений до нього Державною установою «Вознесенська виправна колонія №72». /а.к.п. 15/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України при сукупності злочинів за цим вироком та вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2019 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання в виді 04 /чотирьох/ років 03 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», обчислюючи строк відбування покарання з 13 листопада 2019 року, тобто з моменту винесення вироку, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою за попереднім вироком, тобто з 08 вересня 2019 року по 12 листопада 2019 року включно.

Цивільний позов Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» задовольнити повністю.

Стягнути на користь Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» , з обвинуваченого ОСОБА_7 НОМЕР_2 /шістнадцять тисяч/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. /а.к.п. 15/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1