Справа №345/1549/19
Провадження № 1-кп/345/247/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000212 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, раніше судимого: 21.03.2007 року Калуським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт; 15.11.2007 року Калуським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 188 КК України до покарання у виді 1800 грн. штрафу; 23.12.2008 року Калуським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді двох місяців арешту; 29.04.2010 року Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі; 19.09.2014 року Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі, 12.10.2016 р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в інше приміщення, повторно.

Злочин вчинено за таких обставин.

23.02.2019 р. близько 10:40 год. ОСОБА_2 перебуваючи в АДРЕСА_2 і у цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна із вказаного будинковолодіння. З метою вчинення крадіжки ОСОБА_2 зайшов на подвір`я вказаного господарства. Реалізовуючи свій злочинний умисел та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав із площадки господарського приміщення бувшу у вжитку алюмінієву гусятницю з кришкою, ємністю 8 л., вартістю 260,00 грн. та бувшу у вжитку каструлю із нержавіючої сталі з кришкою, ємністю 10 л., вартістю 361,46 грн., які упакував у матерчатий мішок. Далі, не припиняючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , через незачинені на ключ двері, проник до підвального приміщення будинку, звідки таємно викрав скляні банки з тушонкою зі свинини, ємністю 0,5 л., в кількості 8 штук, вартістю по 75,00 грн. кожна, які упакував у цей же матерчатий мішок. Із вказаним викраденим майном ОСОБА_2 покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 1221,46 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що правопорушення вчинив при вищенаведених обставинах у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Конкретизував, що 23.02.2019 р. йшов в гості до своєї бабусі і проходив через подвір`я потерпілої. Зауважив, що на подвір`ї нікого нема. Помітив металеву кастрюлю і взяв її, а також взяв мішок. Двері в погріб не були зачинені. Проник туди і звідтіля взяв гусятницю і 8 банок тушонки. З викраденими речами покинув подвіря. Металеві предмети здав в пункті прийому металу. Половину тушонок з`їв, а іншу половину продав. Вчинив так через важке матеріальне становище. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати і обіцяє, що в подальшому правопорушення не вчинятиме. Просить врахувати поганий стан його здоров`я, а саме що він хворіє на такі важкі недуги як ВІЛ-інфекція, гепатит і туберкульоз.

Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначає, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим та його захисником, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, а ні потерпілою, що вбачається з її письмової заяви, не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку таємного заволодіння майном потерпілого; кількості та обсягу викраденого майна, його вартості; а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого і корисливого мотиву, то зі згоди сторін кримінального провадження та потерпілої судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження речових доказів та розмір судових витрат на залучення експерта. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Зокрема, шляхом уточнюючих запитань обвинуваченому, судом з`ясовано, що він визнає та не оспорює фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої і позицію прокурора.
Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує те, що він має постійне місце проживання, відсутні негативні характеристики на нього, він знаходиться на обліку у нарколога, на обліку у психіатра не перебуває. Проте, ОСОБА_2 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини і судимість на даний час не погашена, після чого знову вчинив корисливий злочин, а також, він офіційно ніде не працює, тобто не має постійного місця роботи. Не одружений, дітей не має, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, що підтвердилось і в судовому засіданні, та активне сприяння у розкритті злочину, про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

Суд враховує також те, що шкода потерпілій не відшкодована, хоча потерпіла не має претензій до обвинуваченого.

Також, суд бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого.
Так, згідно довідки, виданої Івано-Франківським Центром СНІДу вбачається, що ОСОБА_2 з 09.10.2008 року перебуває на обліку у даному медичному закладі з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІ. Також, у останнього наявний діагноз: хронічний мікс-гепатит В+С, стадія інтеграції віруса гепатиту В, реплікація гепатиту С з мінімально вираженою активністю, хронічний панкреатит у стані ремісії, РПП внаслідок вживання опіоїдів із синдромом залежності. З 28.05.2019 р. по 04.06.2019 р. ОСОБА_2 знаходився на лікуванні із вказаним діагнозом, після чого рекомендовано безперервний прийом ліків.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, те що він вчинив злочин будучи судимим і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно висновку досудової доповіді складеної Калуським міськрайонним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 18.06.2019 р. слідує, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства.
Враховуючи наведене, а головним чином те, що обвинувачений вчинив злочин будучи раніше судимим, однак на шлях виправлення не став, а продовжив злочинну діяльність, тому суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Саме покарання у виді позбавлення волі суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Згідно ухвали слідчого судді від 02.04.2019 р. обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Термін дії обов`язків було встановлено до 31.05.2019 р. і в подальшому продовжено до 29.07.2019 р. Проте, сторона обвинувачення надалі не зверталась до суду з клопотання про продовження терміну дії цих обов`язків. Таким чином, на даний час діє запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з єдиним зобов`язанням обвинуваченого з`являтись на кожну вимогу до суду.
В судовому засіданні прокурор просив врахувати, що на даний час на розгляд до суду направлені інші кримінальні провадження з обвинувальними актами щодо ОСОБА_2 , а тому йому слід змінити запобіжний захід на тримання під вартою.
Враховуючи те, що обвинуваченим вчинено злочин під час непогашеної судимості, тому з метою забезпечення умов виконання вироку в частині призначеного покарання, а також уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду (а обвинувачений одного разу не прибув в судове засідання, у зв`язку з чим до нього застосовувався примусовий привід) та вчинити інше кримінальне правопорушення, до набрання вироком законної сили до ОСОБА_2 слід застосувати запобіжний захід у виглядітримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі 858,00 грн., суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 .
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тавизнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

До вступу вироку в законнусилу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 у вигляді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою, взявши його під варту із зали судового засідання.

Виконання вироку в частині запобіжного заходу доручити Калуському ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Термін відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з 21.10.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 858,00 грн. витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/28-197ТВ/19 від 29.03.2019 р.

Речові докази:

-балонову спортивну чоловічу куртку, червоного кольору та спортивну чоловічу шапку, які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2 ;
-листок формату А4 із фотознімками особи, що вчинила крадіжку із будинку потерпілої ОСОБА_7 , який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати там же.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядкудо Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя