УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0006848, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
в с т а н о в и в:
26.07.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 17 липня 2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32, а саме на: автомобіль Mazda CX-7 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , табличку з номером НОМЕР_2 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.05.2014 року, видане Святошинським МРЕВ, два ключі від автомобілю Mazda CX-7 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 на металевому кільці.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006848, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Слідчий зазначає, що 17.07.2019 року за адресою м. Київ вул. Хрещатик 32, приблизно о 22 год. 45 хв. працівником ДПП м. Києва ст. лейтенантом поліції ОСОБА_7 було зупинено автомобіль Mazda CX-7 червоного кольору, Д.Н.З. НОМЕР_4 , за порушення правил дорожнього руху. Під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , водійське посвідчення НОМЕР_5 .

Під час перевірки документів на вищезазначений автомобіль було встановлено, що свідоцтво реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 22.05.2014 року, видане Святошинським МРЕВ, в інспектора ДПП у м. Києві ОСОБА_7 , викликало підозру в тому що, свідоцтво про реєстрацію має явні ознаки підробки, а саме що вони виготовлені в кустарних умовах.

Під час перевірки автомобіля Mazda CX-7 д.H.3. AA5006КА по базі HAIC стало відомо, що цей державний номерний знак за даним автомобілем не значиться, дублюючі таблички з номером кузова автомобіля відсутні, а місце де повинен розташовуватися номер кузова в кустарних умовах вирізано та на його місце вварена інша пластина з номером НОМЕР_7 .

Від надання пояснень про походження автомобіля ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ст. 63 Конституції України відмовився.

В ході огляду місця події: 1) автомобіль Mazda CX-7 д.Н.З. AA5006КА, 2) табличку з номером НОМЕР_7 , 3) свідоцтво реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 22.05.2014 року, видане Святошинським МРЕВ,4) два ключі від автомобілю Mazda CX-7 Д.Н.З. AA5006КА на металевому кільці, було вилучено.

18 липня 2019 року вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що наразі з вилученим майном планується проведення експертиз.

Присутні у судовому засіданні володілець та власник тимчасово вилученого майна заперечували. Представник власника майна ОСОБА_4 зазначив, що вилучений автомобіль є власністю держави.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність винесення слідчим 18 липня 2019 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що частина майна, зазначеного у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно було предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 17 липня 2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32 а саме на: автомобіль Mazda CX-7 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , табличку з номером НОМЕР_2 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.05.2014 року, видане Святошинським МРЕВ, два ключі від автомобілю Mazda CX-7 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 на металевому кільці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0006848, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 17 липня 2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32 а саме на: автомобіль Mazda CX-7 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , табличку з номером НОМЕР_2 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.05.2014 року, видане Святошинським МРЕВ, два ключі від автомобілю Mazda CX-7 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 на металевому кільці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08 годині 02 хвилин 30 липня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1