Справа № 466/8450/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/841/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 466/8450/19, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 .

Накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 р.в., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 р.в., та ключі від вказаного транспортного засобу; транспортний засіб марки «Cadillac Seville», н.т.з. НОМЕР_2 , а також на речі, які вилучені в ході обшуку, а саме: грошові кошти в сумі 1150 доларів США, які видав ОСОБА_9 ; технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) на транспортний засіб марки «Cadillac Seville», н.т.з. НОМЕР_2 ; 14 бланків, які надруковано на іноземній мові (польська мова), (купча) купівлі-продажу; 2 бланки, на яких встановлено підписи та заповнені частково рукописним текстом на транспортний засіб марки «PONTIAC MI» 48340; (купча) договір купівлі-продажу, заповнений рукописним текстом на прізвище ОСОБА_10 ; (купча) договір купівлі продажу, заповнений рукописним текстом на прізвище ОСОБА_11 на транспортний засіб марки «Subary»; (купча) договір купівлі-продажу на транспортний засіб марки «Dacia Logan», заповнений на бланку рукописним текстом з відтиском печатки; конверт білого кольору, на якому знаходиться рукописний текст «м.Любомиль, Сергій )», в якому знаходиться технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) на транспортний засіб марки «АUDI A6», д.н.з. « НОМЕР_3 »; купча (договір купівлі продажу) на транспортний засіб марки «Cadillac Seville», н.т.з. НОМЕР_2 , доручення на т/з марки «Cadillac Seville», н.т.з. НОМЕР_2 ; два номерні знаки з написом « НОМЕР_4 »; два номерні знаки «D-NM-AF 23»; три зарядні пристрої та дві рації; записник синього кольору, який належить ОСОБА_9 , з чорновими записами.
Арештовані транспортні засоби марки «VOLKSWAGEN LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 р.в., та транспортний засіб марки «Cadillac Seville», н.т.з. НОМЕР_2 , помістити на арешт майданчик, який розташований за адресою: м.Львів, вул.Конюшинна, 13.
Виконання ухвали доручено слідчому СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 .

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку в частині поміщення транспортного засобу на арешт майданчик, який розташований за адресою: м.Львів, вул. Конюшинна, 13, та постановити нову ухвалу, якою передати арештований автомобіль марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
У ст. 64-2 КПК України визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
В останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
За таких обставин, власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.
Зазначає, що під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_9 не був присутнім, оскільки не був повідомлений про такий розгляд.
Постанова органу досудового розслідування про визнання автомобіля марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску речовим доказом у матеріалах відсутня.
При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного, обґрунтованого рішення, суд повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають бути зазначені у клопотанні слідчого, який звертається до слідчого судді з проханням заарештувати майно та в ухвалі слідчого судді.
Однак слідчий суддя, приймаючи оскаржуване рішення про арешт майна, в описовій частині ухвали лише формально наводить мотиви та аргументи органу досудового слідства про необхідність арешту майна, зокрема, що «...майно, вилучене в ході проведення огляду місця події (хоча проведено обшук) є доказом вчинення злочину, а тому підлягає арешту. Окрім цього не застосування такого заходу забезпечення може призвести до втрати, знищення чи пошкодження майна...», не навівши жодного аргументу такого твердження.
Орган досудового слідства та слідчий суддя, який розглядав клопотання слідчого про арешт майна, не дотримались чинних норм КПК і не повідомляли ОСОБА_9 про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та копії судових рішень йому не направили.
Слідчий суддя здійснив розгляд клопотання без повідомлення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представника, а також жодним чином не повідомив про те, що 29 жовтня 2019 року була винесена ухвала про арешт майна, про даний факт представник дізнався тільки 31 жовтня 2019 року при звернення до органу досудового розслідування про подальшу долю вилученого у ході обшуку майна.
Вважає, що дане рішення прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України і відтак, має бути скасоване.
Поряд з цим, в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять арештований автомобіль та документи, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 чи члени його сім`ї не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених і не мають наміру приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, передавати чи відчужувати вищевказаний автомобіль марки «Volkswagen L.T. 35», який ним придбаний у законний спосіб і немає злочинного походження.
На утриманні ОСОБА_9 перебувають двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за новонародженою дитиною, і автомобіль марки «Volkswagen L.T. 35», д.р.н. НОМЕР_5 , 2005 року випуску, є єдиним засобом заробітку коштів для належного утримання сім`ї, оскільки ОСОБА_9 тимчасово не працює, тому просить Львівський апеляційний суд передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задоволити таку, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, пояснення слідчого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали клопотання, обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Підставою накладення арешту на майно може бути майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинувачуваного або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, і перебуває у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 р.в., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 р.в., та ключі від вказаного транспортного засобу, є законним та обґрунтованим.
Так з матеріалів клопотання вбачається, що даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від транспортного засобу є речовими доказами у кримінальному провадженні № 000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. На даний автомобіль арешт накладено з метою недопущення внесення змін, знищення слідів та необхідністю проведення судових експертиз.
При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту, а тому обґрунтовано задоволено клопотання про арешт автомобіля, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.
Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на транспортний засіб, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства. Арешт застосував на засадах розумності та співмірності, в тому числі і з врахуванням правомірного користування таким, а тому доводи апеляційної скарги стосовно недотримання норм кримінального процесуального законодавства України, слід визнати необґрунтованими.
При перевірці справи в апеляційному порядку допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, на що покликається апелянт в апеляційній скарзі, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_9 , без задоволення.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4