Провадження № 1-кп/638/129/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року

Дзержинський районний суд м.Харкова в колегіальному складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:

прокурора ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню №0004478 , внесеного до ЄРДР 14.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів , передбачених ч.3 ст. 15- ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 15- ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 187 КК України,

У с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів , передбачених ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів , оскільки вважає, що особі пред"явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину , раніше встановлені ризики не зменшилися, продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання , вважають, що ризиків не існує, тому що обвинувачений до затримання був працевлаштований, має постійно місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах , на утриманні має дитину, що на їхню думку , є достатніми підставами для зміни раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт .

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла наступного.

На підставі ухвали слідчого судді обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити дії з метою переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Продовжуючи обвинуваченому міру запобіжного заходу тримання під вартою, прийнято до уваги, що обвинувачений раніше був засуджений, на дійсний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п"ятнадцяти років. Вказане може свідчити про те, що обвинувачений є особою, схильною до вчинення кримінальних злочинів. Стан його здоров"я задовільний , що свідчить про те, що знаходячи на волі особа може вчинити дії щодо втечі з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі доведеності його вини.

Судом оцінка такого ризику проводиться з посиланням на те, що дані, які характеризують особу стосовно її соціальних зв"язків в порівняні з тим, яка міра покарання загрожує особі у разі доведеності її вини у вчиненні інкримінуємих злочині, ніяким чином на зменшує ймовірність існування ризику втечі та переховування від правосуддя.

Враховуючи вказане, на дійсний час відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою колегією суддів прийнято до уваги, що особа раніше неодноразово була засуджена за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, на шлях виправлення не стала та на дійсний час обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину.

Законних підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який , колегія суддів не вбачає, тому що ризик втечі є актуальним..

За вище встановлених обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Клопотання сторони захисту та обвинуваченого про зміну раніше обраного запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який слід рахувати з 28.07.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 28 липня 2019 року, тобто до 25 вересня 2019 року.

Клопотання сторони захисту та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення .

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2