УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше неодноразово судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000708 від 07.08.2019 та встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 263 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме: 20.11.2018 Апеляційним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном 3 роки, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, всупереч вимог ст. 178 ЦК України, п.п. 1-3, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, додатку № 2, затвердженого п. 2 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року № 2471 - ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.11, 12.1, 12.2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу внутрішніх справ), відповідно до якого холодна зброя не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин проти громадської безпеки в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) холодною зброєю, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , точний час, дату та місце слідством не встановлено, на території обійстя знайшов армійський ніж, який є холодною зброєю та виготовлений промисловим способом. ОСОБА_4 за власним бажанням взяв армійський ніж та зберігав за місцем свого проживання серед особистих речей для використання у власних цілях без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переніс армійський ніж із невстановленого досудовим слідством місця, поклав до рюкзака та перевозив вказаний ніж на власному велосипеді, тим самим незаконно носив холодну зброю при собі. Так, 07.08.2019, близько 02 години 50 хвилин, ОСОБА_4 рухався навпроти ТОВ «Епіцентр К», розташованого по вул. Хмельницьке шосе, № 1а в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, де на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, якими в ході здійснення поверхневої перевірки та огляду рюкзака виявлено та вилучено ніж, який, відповідно до висновку експерта № 333 від 28.10.2019, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем армійським (СРСР), виготовленим заводським способом.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, -

- 30.07.2008 року Ленінським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки (в силу ст. 89 КК України судимість погашена);

- 19.12.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном 4 роки, звільнився 25.01.2016 (в силу ст. 89 КК України судимість не погашена);

- 20.11.2018 Апеляційним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (в силу ст. 89 КК України судимість не погашена); -

27.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

рапортом працівників Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.08.2019;

поясненням від 07.08.2019 відповідно до якого ОСОБА_4 розповідає про обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

протоколом ОМП від 07.08.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 було вилучено холодну зброю колюче-ріжучої дії - ніж армійський (СРСР), виготовлений заводським способом;

висновком експерта № 333 від 28.10.2019 відповідно до якого вилучений у ОСОБА_4 ніж являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем армійським (СРСР), виготовлений заводським способом;

протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 01.11.2019 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.11.2019 року.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а також встановлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Крім того, даний злочин він вчинив під час відбування іспитового строку, чим порушив його умови, відсутні стабільні джерела прибутку, офіційно не працевлаштований, що може підштовхувати підозрюваного до вчинення нових злочинів. Також, усвідомлюючи можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам вчиняти нові злочини та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути достатньою, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- застава не може бути достатньою, оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 187, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме такий запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, але разом із тим, на теперішній час підозрюється у вчинені невеликої тяжкості кримінального правопорушення, у зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності за злочин у якому підозрюється. Вагомість наявних доказів у підозрі вчинення кримінального правопорушення, наслідки від кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 надають підстави слідчому судді дійти висновку, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких або жорстких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту в певний період доби, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та встановлених в судовому засіданні ризиків, до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження на час застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 по 06:00 години кожної доби, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 січня 2020 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 26 січня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на заступника начальника СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя