Справа № 314/3944/19
Провадження № 1-в/314/1182/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Благодатне, Арбузинський район, Миколаївська область, громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.08.2016 року призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26.06.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.03.2017 року до 18.05.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 16.08.2017 року вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року змінено, виключно з результативної та мотивувальної частини вироку посилання за ст. 71 КК України, вважати засудженим за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.03.2017 року до 20.06.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.Початок строку: 21.10.2016 року, кінець строку: 17.08.2021 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації у судовому засіданні покладався на думку суду.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 06.02.2019 року перебуває на лікуванні у спеціалізованій туберкульозній лікарні № 55 при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 02.02.2019 року відбув частину призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, яке було накладено на засудженого, зняте та погашене у встановленому законом порядку, а тому воно не повинно враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення, на виробництві установи працевлаштований на дільниці «МЗП», до праці ставиться добре, постійно залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимогиЄвропейської конвенції з прав людини, вимогиКК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
заяву засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 16.08.2017 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 3 місяці 4 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

14.11.2019