Провадження № 1-кс/161/9263/19
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
м. Луцьк 11 листопада 2019 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
Слідчий слідчого відділу Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 04.11.2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що під час проведення оперативно-розшукових заходів співробітниками ВБЗПТЛ ГУНП у Волинській області, виявлено факт втягнення особи ОСОБА_6 в заняття проституцією, сутенерство (забезпечення заняття проституцією іншими особами), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 16.10.2019 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
04 листопада 2019 року за місцем проживання ОСОБА_5 , був проведений обшук, в ході якого були виявлені та вилучені речі, що мають суттєве значення для кримінального провадження, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та флеш карткою пам`яті, ноутбук, чорного кольору марки «ASUS»серійний номер B9WOCJ97291736B, разом із зарядним пристроєм до нього та сумкою, мобільний телефон марки «IPhone» IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_5 і НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_7 і НОМЕР_8 .
Вищевказані мобільні телефони та ноутбук були вилученими оскільки саме на них може зберігатися інформація про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 303 КК України та з їх використання могло вчинятися дане кримінальне правопорушення, а також вони можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Усі вищевказані речі визнані в якості речових доказів.
Враховуючи, що вилучені предмети, мають силу речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз та слідчих (розшукових) дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, просить клопотання задовольнити.
Від прокурора та слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за їх відсутності.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
На підставі ухвали слідчого судді від 16.10.2019 року, 04 листопада 2019 року за місцем проживання ОСОБА_5 , був проведений обшук, в ході якого були виявлені та вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та флеш карткою пам`яті, ноутбук, чорного кольору марки «ASUS»серійний номер B9WOCJ97291736B, разом із зарядним пристроєм до нього та сумкою, мобільний телефон марки «IPhone» IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_5 і НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_7 і НОМЕР_8 .
Постановою слідчого від 04 листопада 2019 року вищевказані речі визнані речовими доказами.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна з підстав того, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, хоча закон не вимагає аби ці докази були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, яке має силу речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину, використовувались як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, та є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою проведення відповідних експертиз, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, суд, -
Клопотання слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт, а саме заборону на відчуження, використання та розпорядження наступними речами, вилученими 04 листопада 2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 та флеш карткою пам`яті;
- ноутбук, чорного кольору марки «ASUS»серійний номер B9WOCJ97291736B, разом із зарядним пристроєм до нього та сумкою;
- мобільний телефон марки «IPhone» IMEI НОМЕР_4 ;
- мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_5 і НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_7 і НОМЕР_8 .
На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1
Волинської області