Справа № 216/5977/18
Провадження № 1-кп/216/554/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 18.04.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в тому, що 30 вересня 2018 року, в період часу з 01:40 годин по 04:30 годин діючи умисно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, знаходячись за місцем мешкання свого брата гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю очевидців, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки HUAWEI Y52018 моделі DRA-L21, вартістю 2250,00 гривень, який знаходився на дерев*яному столику в кімнаті зазначеного будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_3 , привласнивши вказане таємно викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 2250,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки ОСОБА_3 фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємневикрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо підтримали та не заперечували щодо покарання у вигляді штрафу.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей на утриманні немає, на обліку лікаря психіатра не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 50), на обліку у лікаря нарколога перебував під профілактичним наглядом з 01.2011 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками знятий з нагляду в січні 2013 року через закігннчення строку нагляду (м.к.п. а.с. 49), матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному розмірі, згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 22.01.2019 року, останні вважають за можливе звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та майнового стану обвинуваченого, вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 286 грн.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 286 грн. (двісті вісімдесят шість гривень).

Речові докази що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки (м.к.п. а.с. 19) залишити потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000687 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/5977/18 (1-КП/216/554/19).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1