ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1323/19 Справа № 204/8840/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001896, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України призначене покарання за даним вироком поглинуто покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, 70 КК України, яким ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., яким на підставі ст. 71 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року, яким остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Покарання у виді штрафу вирішено виконувати самостійно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі ст. 72 КК України, з урахуванням Закону України № 838 - VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувано ОСОБА_7 у строк відбування основного покарання строк перебування під вартою з 28 березня 2016 року по 05 липня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Судом ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні за обставин, викладених у вироку, закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Як установив суд, ОСОБА_7 , 05 листопада 2018 року приблизно о 11 год. 40 хвл., перебуваючи у торгівельному залі супермаркету «Varus» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, 36, а саме у лікеро-горілочному відділі, побачив на вітринному стелажі пляшку алкогольного напою коньяк «Remy Martin Superior VS» об`ємом 0,35 л., яку визначив як об`єкт свого злочинного посягання, після чого реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, взяв пляшку алкогольного напою - коньяк «Remy Martin Superior VS» об`ємом 0,35 л., що є власністю ТОВ «Омега», і сховав її під ліву сторону куртки чорного кольору, що була одягнута на ньому, та направився до касової зони супермаркету Varus» ТОВ «Омега», тримаючи при собі майно, яке мав намір викрасти, та діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, пройшов до межі касової зони, покинувши територію супермаркету, де був зупинений працівником охорони супермаркету із пляшкою коньяку «Remy Martin Superior VS» об`ємом 0,35 л., загальна ринкова вартість якої станом на момент вчинення злочину складала 593 грн. 23 коп., чим спричинив матеріальний збиток супермаркету «Varus» ТОВ «Омега», таким чином виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину, які помітили крадіжку майна та викликали співробітників поліції.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить зменшити йому покарання та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що вину визнав та щиро кається.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження в зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вказані обставини не оспорюються і в апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Що стосується доводів апеляційної скарги по мірі покарання, то апеляційний суд вважає за наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Всупереч твердженням обвинуваченого у скарзі призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не перебуваючого на обліку у лікарів психіатра, під диспансерно-динамічним наглядом перебував у лікаря-нарколога з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном, проте знятий з обліку з 09 серпня 2010 року по закінченню строку нагляду, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд також взяв до уваги його щире каяття, що визнав обставиною, що пом`якшує покарання. Обставиною протилежного змісту суд визнав рецидив злочину.
Посилання обвинуваченого на повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки вони вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скаргзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення йому більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4