справа № 698/937/13-к
провадження № 1-кп/691/3/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарях судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ОСОБА_8

з участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14

за участю

сторін кримінального провадження:

обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 ,

захисників:

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23

ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

представників служби ювенальної превенції

Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,

ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ,

ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ,

ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ,

ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ,

ОСОБА_36 , ОСОБА_37

ОСОБА_38 , ОСОБА_39

представників служби у справах дітей

Звенигородської РДА Черкаської області ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ,

ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Городище кримінальне провадження №0000360 про обвинувачення:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою загальною освітою, тимчасове місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ватутінського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2012 року за ч.2 ст.289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,-

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.289 КК України, ч.1 ст.185 КК України, ч.3 ст.357 КК України,-

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, місце реєстрації та фактичного проживання АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.289 КК України,-

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Звенигородка Черкаської області, українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, з середньою загальною освітою, місце реєстрації АДРЕСА_4 , фактично проживає в АДРЕСА_5 раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,-

встановила :

ОСОБА_15 , наприкінці березня 2013 року за попередньою змовою групою осіб, спільно та разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_6 , запропонував ОСОБА_17 вчинити умисне вбивство її рідного діда ОСОБА_45 , який напротязі останніх чотирьох років систематично ґвалтував останню. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , розробили чіткий план дій та розподілили ролі кожного під час вчинення злочину. При цьому всі співучасники злочину були обізнані про роль кожного і бажали настання запланованих суспільно-небезпечних наслідків. Так, у відповідності до попередньої злочинної домовленості, ОСОБА_17 повинна була під приводом вступу в статевий зв`язок, запросити майбутню жертву до дачного будинку АДРЕСА_6 , де в процесі виконання рольових сексуальних ігор, зв`язати ОСОБА_47 . В цей час на території даного приватного домоволодіння повинні були ховатись він та ОСОБА_16 , які отримавши умовний сигнал від ОСОБА_17 , про те, що потерпілий зв`язаний і не зможе чинити фізичний опір, повинні були вчинити умисне вбивство останнього. Згодом спільники, з метою уникнення кримінальної відповідальності, планували знищити сліди вчиненого злочину, позбутись трупа та синхронізувати свої майбутні покази в частині непричетності до вчинення вчиненого ними кримінального правопорушення. 16 квітня 2013 року близько 18 години ОСОБА_17 відповідно до заздалегідь узгодженого розподілу ролей, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства, шляхом обману запросила ОСОБА_48 до дачного будинку АДРЕСА_6 , де на той час в приміщенні літньої душової кабіни ховались він та ОСОБА_16 . В процесі ігор сексуального характеру ОСОБА_17 , в приміщенні кімнати дачного будинку, прив`язала до крісла ОСОБА_46 , чим позбавила його можливості захищатися і чинити опір, а також наділа йому на голову наволочку. Після чого відчинила двері будинку і подала своїм спільникам умовний сигнал у вигляді активації музичної композиції на власному мобільному телефоні. Почувши вказаний сигнал, утримуючи в руках металеву кувалду, спільно з ОСОБА_16 , який в руках тримав дерев`яну битку, пройшли в приміщення вищевказаного жилого будинку і підійшовши до зв`язаного ОСОБА_46 , вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_16 умисно наніс удар дерев`яною биткою по голові ОСОБА_46 , а він. наніс останьому близько трьох ударів металевою кувалдою в область голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість і впав на підлогу. Після чого, разом з ОСОБА_16 вийшли надвір, де їх чекала ОСОБА_17 і випалили по одній цигарці. З метою остаточно пересвідчитись в тому, що ОСОБА_49 не подає ознак життя і помер, повернувся в кімнату дачного будинку і побачив, що останній ворушиться і намагається підвестись. В цей час, маючи на меті довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , схопив металеву кувалду та наніс останньому близько трьох ударів в область грудної клітини та голови, внаслідок чого потерпілий припинив рухатись та подавати ознаки життя. Потім, взяв на підлозі в кімнаті дачного будинку одяг ОСОБА_46 , оглянув вміст кишень та витягнув з них важливі особисті документи ОСОБА_46 , а саме посвідчення водія та технічний паспорт на його автомобіль «Volkswagen Passat В-6», а також грошові кошти в сумі 1000 гривень, автомобільний ключ від замка запалювання та 2 мобільні телефони: «Нокіа N90», вартістю 100 гривень та «Sony Ericsson K 850i», після чого, поклавши речі собі в кишені, вийшов з будинку і поставив до відома своїх спільників про те, що він добив ОСОБА_47 .. Реально усвідомлюючи, що вони виконали всі необхідні і можливі дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_46 , вважаючи останнього мертвим, маючи на меті швидко зникнути з місця вчинення злочину, незаконно заволоділи транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , а саме автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому останній приїхав до дачного будинку, та поїхали до м. Звенигородка. Під час руху на відрізку автодороги між м. Ватутіне та м. Звенигордка, усвідомивши, що в разі виявлення трупа ОСОБА_46 сторонніми особами вони будуть викриті, з метою знищення слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності, запропонував повернутись на місце вчинення злочину та заховати труп, на що ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , погодились. В цей час не впорався з керуванням транспортним засобом і потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого ОСОБА_51 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани підборіддя. В мобільному режимі викликали таксі, на якому доїхали до м. Ватутіне, де близько 00 годин 17 квітня 2013 року, ОСОБА_16 , реально усвідомлюючи, що він виконав всі дії, які вважав необхідними для протиправного позбавлення життя ОСОБА_46 і вважаючи останнього мертвим, вийшов з салону автомобіля та пішов додому. Разом з ОСОБА_17 повернулись до дачного будинку АДРЕСА_6 , де виявили потерпілого ОСОБА_46 , який подавав ознаки життя. В цей час він, з метою довести свій злочинний умисел до кінця, взяв металеву кувалду і умисно наніс останньому близько трьох ударів по голові, ОСОБА_17 при цьому чекала його на вулиці біля будинку. Близько 01 години 17 квітня 2013 року, разом замкнули вхідні двері дачного будинку та взявши із собою металеву кувалду та речі ОСОБА_46 , пішли через ліс в м. Ватутіне. На шляху, в лісі, з метою приховання знаряддя злочину, викинув металеву кувалду в яму, яка знаходилася в лісі, а речі ОСОБА_46 викинули на смітнику в передмісті м. Ватутіне, та разом пішли ночувати до готельного комплексу «Золотий ключик» в м. Ватутіне. Внаслідок спільних протиправних дій з ОСОБА_52 та ОСОБА_17 , потерпілому ОСОБА_50 було спричинено тілесних ушкоджень у вигляді перелому склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забою головного мозку, крововиливів в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, крововиливів в скроневі м`язи, синців, саден та забійних ран на голові, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, синців та саден на грудній клітці, на правому плечовому суглобі та на задній поверхні грудної клітки, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 54 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і внаслідок отримання яких останній помер на місці пригоди, а ОСОБА_15 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зникли. Наступного дня 17 квітня 2013 року, спільно з ОСОБА_17 , з метою знищення слідів вчиненого ними злочину та ухилення від кримінальної відповідальності, прийшли до дачного будинку АДРЕСА_6 , звідки винесли труп ОСОБА_46 в лісовий масив поблизу в м.Ватутіне Черкаської області, де його закопали, а також змили сліди крові на місці вчинення злочину, придбаними заздалегідь в господарському магазині м.Звенигородка миючими засобами.

Таким чином, ОСОБА_15 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений п.12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Він же, в ході вчинення навмисного вбивства ОСОБА_46 , взяв на підлозі, в кімнаті дачного будинку одяг останнього, оглянув вміст кишень та витягнув з них важливі особисті документи ОСОБА_46 , а саме посвідчення водія та технічний паспорт на його автомобіль «Volkswagen Passat В-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , а також, грошові кошти в сумі 1000 гривень, автомобільний ключ від замка запалювання та 2 мобільні телефони: «Нокіа N90», вартістю 100 гривень та «Sony Ericsson K 850i», вартістю 120 гривень, після чого, поклавши всі вищеперераховані речі собі в кишені, вийшов з дачного будинку і поставив до відома своїх спільників про те, що він добив ОСОБА_46 та викрав у останнього грошові кошти. Реально усвідомлюючи, що вони виконали всі необхідні і можливі дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_46 , вважаючи останнього мертвим, маючи на меті швидко зникнути з місця вчинення злочину, незаконно заволоділи транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , а саме автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому останній приїхав до дачного будинку, та поїхали до м. Звенигородка. Грошовими коштами та мобільними телефонами розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому своїми протиправними діями матеріальної шкоди на загальну суму 1220 гривень.

Таким чином, ОСОБА_15 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України - вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Він же, в ході вчинення навмисного вбивства ОСОБА_46 , взяв, на підлозі, в кімнаті дачного будинку одяг останнього, оглянув вміст кишень та витягнув з них важливі особисті документи ОСОБА_46 , а саме посвідчення водія та технічний паспорт на його автомобіль «Volkswagen Passat В-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , а також, грошові кошти в сумі 1000 гривень, автомобільний ключ від замка запалювання та 2 мобільні телефони: «Нокіа N90», вартістю 100 гривень та «Sony Ericsson K 850i», вартістю 120 гривень, після чого, поклавши всі і речі собі в кишені, вийшов з дачного будинку і поставив до відома своїх спільників про те, що він добив ОСОБА_46 та викрав у останнього грошові кошти. Реально усвідомлюючи, що вони виконали всі необхідні і можливі дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_46 , вважаючи останнього мертвим, маючи на меті швидко зникнути з місця вчинення злочину, незаконно заволоділи транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , а саме автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому останній приїхав до дачного будинку, та поїхали до м. Звенигородка.

Таким чином, ОСОБА_15 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння важливими особистими документами.

Він же, 16 квітня 2013 року, близько 20 години, за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , перебуваючи в с. Багачівка, Звенигородського району, Черкаської області, знаходячись поблизу дачного будинку № 289, маючи спільний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , попередньо заволодівши автомобільним ключем від замка запалювання даного автомобіля, умисно, з корисливих спонукань, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме після кількох невдалих спроб ОСОБА_16 запустити двигун автомобіля, розмістився на передньому сидінні водія, завів двигун, зрушив з місця і разом зі спільниками поїхали в м.Звенигородка, внаслідок чого заволоділи автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , сріблястого кольору, вартість якого у відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 8/47 від 11 червня 2013 року становить 152510 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_15 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом повторно та за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_16 , наприкінці березня 2013 року за попередньою змовою групою осіб, спільно та разом з ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_6 , запропонував ОСОБА_17 вчинити умисне вбивство її рідного діда ОСОБА_45 , який напротязі останніх чотирьох років систематично ґвалтував останню. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , розробили чіткий план дій та розподілили ролі кожного під час вчинення злочину. При цьому всі співучасники злочину були обізнані про роль кожного і бажали настання запланованих суспільно-небезпечних наслідків. Так, у відповідності до попередньої злочинної домовленості, ОСОБА_17 повинна була під приводом вступу в статевий зв`язок, запросити майбутню жертву до дачного будинку АДРЕСА_6 , де в процесі виконання рольових сексуальних ігор, зв`язати ОСОБА_47 . В цей час на території даного приватного домоволодіння повинні були ховатись ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які отримавши умовний сигнал від ОСОБА_17 , про те, що потерпілий зв`язаний і не зможе чинити фізичний опір, повинні були вчинити умисне вбивство останнього. Згодом спільники, з метою уникнення кримінальної відповідальності, планували знищити сліди вчиненого злочину, позбутись трупа та синхронізувати свої майбутні покази в частині непричетності до вчинення вчиненого ними кримінального правопорушення. 16 квітня 2013 року близько 18.00 годин ОСОБА_17 у відповідності до заздалегідь узгодженого розподілу ролей, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства, шляхом обману запросила ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до дачного будинку АДРЕСА_6 , де на той час в приміщенні літньої душової кабіни ховались ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В процесі ігор сексуального характеру ОСОБА_53 ( ОСОБА_54 в приміщенні кімнати дачного будинку, прив`язала до крісла ОСОБА_46 , чим позбавила його можливості захищатися і чинити опір, а також наділа йому на голову наволочку. Після чого ОСОБА_17 відчинила двері будинку і подала своїм спільникам умовний сигнал у вигляді активації музичної композиції на власному мобільному телефоні. Почувши вказаний сигнал ОСОБА_15 , утримуючи в руках металеву кувалду, спільно з ОСОБА_16 , який в руках тримав дерев`яну битку, пройшли в приміщення вищевказаного жилого будинку і підійшовши до зв`язаного ОСОБА_46 , вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_16 умисно наніс удар дерев`яною биткою по голові ОСОБА_46 , а ОСОБА_15 наніс останьому близько трьох ударів металевою кувалдою в область голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість і впав на підлогу. Після чого вони разом з ОСОБА_15 вийшли надвір, де їх чекала ОСОБА_17 і випалили по одній цигарці. Потім ОСОБА_15 , з метою остаточно пересвідчитись в тому, що ОСОБА_49 не подає ознак життя і помер, повернувся в кімнату дачного будинку і побачив, що останній ворушиться і намагається підвестись. В цей час ОСОБА_15 , маючи на меті довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , схопив металеву кувалду та наніс останньому близько трьох ударів в область грудної клітини та голови, внаслідок чого потерпілий припинив рухатись та подавати ознаки життя. Після чого ОСОБА_15 , взяв, на підлозі, в кімнаті дачного будинку одяг ОСОБА_46 , оглянув вміст кишень та витягнув з них важливі особисті документи ОСОБА_46 , а саме посвідчення водія та технічний паспорт на його автомобіль «Volkswagen Passat В-6», а також грошові кошти в сумі 1000 гривень, автомобільний ключ від замка запалювання та 2 мобільні телефони: «Нокіа N90», вартістю 100 гривень та «Sony Ericsson K 850i», після чого, поклавши всі вищеперераховані речі собі в кишені, вийшов з дачного будинку і поставив до відома своїх спільників про те, що він добив ОСОБА_47 . Потім, вказані особи, реально усвідомлюючи, що вони виконали всі необхідні і можливі дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_46 , вважаючи останнього мертвим, маючи на меті швидко зникнути з місця вчинення злочину, незаконно заволоділи транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , а саме автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому останній приїхав до дачного будинку, та поїхали до м. Звенигородка. Під час руху на відрізку автодороги між м. Ватутіне та м. Звенигордка, ОСОБА_15 , усвідомивши, що в разі виявлення трупа ОСОБА_46 сторонніми особами вони будуть викриті, з метою знищення слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності, запропонував повернутись на місце вчинення злочину та заховати труп на що ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , погодились. В цей час ОСОБА_15 не впорався з керуванням транспортним засобом і потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого ОСОБА_51 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани підборіддя. Після чого, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , в мобільному режимі викликали таксі, на якому доїхали до м. Ватутіне, де близько 00 годин 17 квітня 2013 року, ОСОБА_16 , реально усвідомлюючи, що він виконав всі дії, які вважав необхідними для протиправного позбавлення життя ОСОБА_46 і вважаючи останнього мертвим, вийшов з салону автомобіля та пішов додому. Після вказаних подій, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_17 повернулись до дачного будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_15 , виявили потерпілого ОСОБА_46 , який подавав ознаки життя. В цей час він, з метою довести свій злочинний умисел до кінця, взяв металеву кувалду і умисно наніс останньому близько трьох ударів по голові, ОСОБА_17 при цьому чекала його на вулиці біля будинку. Близько 1 години 17.04.2013, вони разом замкнули вхідні двері дачного будинку, ОСОБА_15 взяв з собою металеву кувалду та речі ОСОБА_46 і пішли через ліс в м. Ватутіне. На шляху, в лісі, ОСОБА_15 , з метою приховання знаряддя злочину, викинув металеву кувалду в яму, яка знаходилася в лісі, а речі ОСОБА_46 викинули на смітнику в передмісті м. Ватутутіне, та разом пішли ночувати до готельного комплексу «Золотий ключик» в м. Ватутіне. Внаслідок спільних протиправних дій ОСОБА_15 , ОСОБА_55 та ОСОБА_17 , потерпілому ОСОБА_50 було спричинено тілесних ушкоджень у вигляді перелому склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забою головного мозку, крововиливів в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, крововиливів в скроневі м`язи, синців, саден та забійних ран на голові, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, синців та саден на грудній клітці, на правому плечовому суглобі та на задній поверхні грудної клітки, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 54 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і внаслідок отримання яких останній помер на місці пригоди, а ОСОБА_15 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зникли. Наступного дня 17 квітня 2013 року, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_17 , з метою знищення слідів вчиненого ними злочину та ухилення від кримінальної відповідальності, прийшли до дачного будинку АДРЕСА_6 , звідкіля винесли труп ОСОБА_46 в лісовий масив поблизу в місті Ватутіне Черкаської області, де його закопали, а також змили сліди крові на місці вчинення злочину, придбаними заздалегідь в господарському магазині м.Звенигородка миючими засобами.

Таким чином, ОСОБА_16 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений п.12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Він же, 16 квітня 2013 року, близько 20 години, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , перебуваючи в АДРЕСА_6 , маючи спільний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , після попередньо заволодіння ОСОБА_15 автомобільним ключем від замка запалювання даного автомобіля, умисно, з корисливих спонукань, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме після кількох невдалих спроб ОСОБА_16 запустити двигун автомобіля, ОСОБА_15 розмістився на передньому сидінні водія, завів двигун, зрушив з місця і разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 поїхали в м.Звенигородка, внаслідок чого заволоділи автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , сріблястого кольору, вартість якого у відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 8/47 від 11 червня 2013 року становить 152510 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_16 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом повторно та за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_17 , наприкінці березня 2013 року за попередньою змовою групою осіб, спільно та разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_6 , запропонував ОСОБА_17 вчинити умисне вбивство її рідного діда ОСОБА_45 , який на протязі останніх чотирьох років систематично ґвалтував останню. В подальшому вказані особи, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , розробили чіткий план дій та розподілили ролі кожного під час вчинення злочину. При цьому всі співучасники злочину були обізнані про роль кожного і бажали настання запланованих суспільно-небезпечних наслідків. Так, у відповідності до попередньої злочинної домовленості, ОСОБА_17 повинна була під приводом вступу в статевий зв`язок, запросити майбутню жертву до дачного будинку АДРЕСА_6 , де в процесі виконання рольових сексуальних ігор, зв`язати ОСОБА_47 . В цей час на території даного приватного домоволодіння повинні були ховатись ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які отримавши умовний сигнал від ОСОБА_17 , про те, що потерпілий зв`язаний і не зможе чинити фізичний опір, повинні були вчинити умисне вбивство останнього. Згодом спільники, з метою уникнення кримінальної відповідальності, планували знищити сліди вчиненого злочину, позбутись трупа та синхронізувати свої майбутні покази в частині непричетності до вчинення вчиненого ними кримінального правопорушення. 16 квітня 2013 року близько 18 години ОСОБА_17 у відповідності до заздалегідь узгодженого розподілу ролей, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства, шляхом обману запросила ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до дачного будинку АДРЕСА_6 , де на той час в приміщенні літньої душової кабіни ховались ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В процесі ігор сексуального характеру ОСОБА_53 ( ОСОБА_54 в приміщенні кімнати дачного будинку, прив`язала до крісла ОСОБА_46 , чим позбавила його можливості захищатися і чинити опір, а також наділа йому на голову наволочку. Після чого ОСОБА_17 відчинила двері будинку і подала своїм спільникам умовний сигнал у вигляді активації музичної композиції на власному мобільному телефоні. Почувши вказаний сигнал ОСОБА_15 , утримуючи в руках металеву кувалду, спільно з ОСОБА_16 , який в руках тримав дерев`яну битку, пройшли в приміщення вищевказаного жилого будинку і підійшовши до зв`язаного ОСОБА_46 , вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_16 умисно наніс удар дерев`яною биткою по голові ОСОБА_46 , а ОСОБА_15 наніс останьому близько трьох ударів металевою кувалдою в область голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість і впав на підлогу. Після чого вони разом з ОСОБА_16 вийшли надвір, де їх чекала ОСОБА_17 і випалили по одній цигарці. Потім ОСОБА_15 , з метою остаточно пересвідчитись в тому, що ОСОБА_49 не подає ознак життя і помер, повернувся в кімнату дачного будинку і побачив, що останній ворушиться і намагається підвестись. В цей час ОСОБА_15 , маючи на меті довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , схопив металеву кувалду та наніс останньому близько трьох ударів в область грудної клітини та голови, внаслідок чого потерпілий припинив рухатись та подавати ознаки життя. Після чого ОСОБА_15 , взяв, на підлозі, в кімнаті дачного будинку одяг ОСОБА_46 , оглянув вміст кишень та витягнув з них важливі особисті документи ОСОБА_46 , а саме посвідчення водія та технічний паспорт на його автомобіль «Volkswagen Passat В-6», а також грошові кошти в сумі 1000 гривень, автомобільний ключ від замка запалювання та 2 мобільні телефони: «Нокіа N90», вартістю 100 гривень та «Sony Ericsson K 850i», після чого, поклавши всі вищеперераховані речі собі в кишені, вийшов з дачного будинку і поставив до відома своїх спільників про те, що він добив ОСОБА_47 . Потім, вказані особи, реально усвідомлюючи, що вони виконали всі необхідні і можливі дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_46 , вважаючи останнього мертвим, маючи на меті швидко зникнути з місця вчинення злочину, незаконно заволоділи транспортним засобом, який належав на праві приватної власності ОСОБА_50 , а саме автомобілем «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому останній приїхав до дачного будинку, та поїхали до м. Звенигородка. Під час руху на відрізку автодороги між м. Ватутіне та м. Звенигордка, ОСОБА_15 , усвідомивши, що в разі виявлення трупа ОСОБА_46 сторонніми особами вони будуть викриті, з метою знищення слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності, запропонував повернутись на місце вчинення злочину та заховати труп на що ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , погодились. В цей час ОСОБА_15 не впорався з керуванням транспортним засобом і потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани підборіддя. Після чого, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , в мобільному режимі викликали таксі, на якому доїхали до м. Ватутіне, де близько 00 годин 17.04.2013, ОСОБА_16 , реально усвідомлюючи, що він виконав всі дії, які вважав необхідними для протиправного позбавлення життя ОСОБА_46 і вважаючи останнього мертвим, вийшов з салону автомобіля та пішов додому. Після вказаних подій, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_17 повернулись до дачного будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_15 , виявили потерпілого ОСОБА_46 , який подавав ознаки життя. В цей час він, з метою довести свій злочинний умисел до кінця, взяв металеву кувалду і умисно наніс останньому близько трьох ударів по голові, ОСОБА_17 при цьому чекала його на вулиці біля будинку. Близько 1 години 17.04.2013, вони разом замкнули вхідні двері дачного будинку, ОСОБА_15 взяв з собою металеву кувалду та речі ОСОБА_46 і пішли через ліс в м. Ватутіне. На шляху, в лісі, ОСОБА_15 , з метою приховання знаряддя злочину, викинув металеву кувалду в яму, яка знаходилася в лісі, а речі ОСОБА_46 викинули на смітнику в передмісті м. Ватутутіне, та разом пішли ночувати до готельного комплексу «Золотий ключик» в м. Ватутіне. Внаслідок спільних протиправних дій ОСОБА_15 , ОСОБА_55 та ОСОБА_17 , потерпілому ОСОБА_50 було спричинено тілесних ушкоджень у вигляді перелому склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забою головного мозку, крововиливів в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, крововиливів в скроневі м`язи, синців, саден та забійних ран на голові, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, синців та саден на грудній клітці, на правому плечовому суглобі та на задній поверхні грудної клітки, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 54 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і внаслідок отримання яких останній помер на місці пригоди, а ОСОБА_15 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зникли. Наступного дня 17 квітня 2013 року, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_17 , з метою знищення слідів вчиненого ними злочину та ухилення від кримінальної відповідальності, прийшли до дачного будинку АДРЕСА_6 , звідкіля винесли труп ОСОБА_46 в лісовий масив поблизу в місті Ватутіне Черкаської області, де його закопали, а також змили сліди крові на місці вчинення злочину, придбаними заздалегідь в господарському магазині м.Звенигородка миючими засобами.

Таким чином, ОСОБА_17 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений п.12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На підставі ст.337 КПК України, колегією суддів було здійснено судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яким було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів):

- обвинуваченому ОСОБА_15 за п.12 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.185 КК України, ч.3 ст.357 КК України, ч.2 ст.289 КК України,

- обвинуваченому ОСОБА_16 за п.12 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.289 КК України,

- обвинуваченій ОСОБА_17 за п.12 ч.2 ст.115 КК України, і, лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При цьому прокурором у відповідності до вимог ст. 338 КПК України під час судового розгляду не було змінено висунутого обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ..

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , склад кримінальних правопорушень: з кваліфікуючими ознаками умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб (Умисне вбивство), що вказує на кваліфікацію діяння за п. 12 ч.2 ст.115 КК України; з кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (Крадіжка), що вказує на кваліфікацію діяння за ч.1 ст.185 КК України; з кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.3 ст.357 КК України (Незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом); з кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом повторно та за попередньою змовою групою осіб, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.2 ст.289 КК України (Незаконне заволодіння транспортним засобом), та є можливим здійснювати судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 , свою вину в предявлених обвинуваченнях визнав повністю, і суду пояснив, що за тиждень до злочину домовився з обвинуваченою ОСОБА_17 , обвинуваченим ОСОБА_16 вбити ОСОБА_46 у дачному будинку, який знаходиться у м.Ватутіно Звенигородського району Черкаської області та належить його батькам, остільки обвинувачена розповіла йому про домагання зі сторони її діда, потерпілого ОСОБА_49 , до неї, як дівчини і просила захисту. Будучи її хлопцем, погодився. 16 квітня 2013 року прийшли пішки у м.Ватутіно із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 до дачного будинку та чекали потерпілого, який приїхав близько 6-7 години вечора. ОСОБА_17 , згідно їх попередньої домовленості, зустрілась з ОСОБА_49 та зайшла до будинку, а вони з ОСОБА_16 очікували сигналу від неї ,щоб зайти. Коли ОСОБА_17 включила музику і відкрила двері, то це було сигналом і, зайшовши у кімнату, побачили зв`язаного у кріслі потерпілого в трусах з наволочкою на голові, для того, щоб їх неможливо було впізнати. ОСОБА_16 став попереду ОСОБА_49 з макогоном, а він ззаду з кувалдою, ці предмети були ними взяті у дачному будинку. ОСОБА_16 першим ударив, а він другим в кількості два чи три рази, від чого потерпілий втратив свідомість. Зібрав речі потерпілого, ключі від машини, гроші, документи і вийшли на вулицю. ОСОБА_17 в цей момент перебувала на вулиці. Через кілька хвилин вирішив повернутися і вирішив нанести потерпілому ще кілька раз удари, від яких він сповз із крісла і важко дихав. Вийшовши до машини потерпілого, спробував її завести, вона не завелась, повторно зайшов у двір до будинку, подивився чи помер дід, після чого повернувся до машини і всі разом поїхали в м.Звенигородка купити цигарок, а звідти поїхали у м.Ватутіне. Він був за кермом, ключі від автомобіля були в нього. ОСОБА_17 на пасажирському сидінні, а ОСОБА_16 на задньому сидінні. По дорозі автомобіль потерпілого, яким вони заволоділи, при виконанні маневру, він перебував за кермом, злетів з дороги та неможливо було відновити його рух. Всі разом прийняли рішення визвати таксі, яким добрались до м.Ватутіно, де ОСОБА_16 вийшов і пішов до свого знайомого дядька, щоб забезпечити алібі перебування в іншому місці, а вони з ОСОБА_17 повернулись на дачу подивитись на стан потерпілого. ОСОБА_49 ознак життя не подавав, тому закривши будинок пішли до готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де відпочивали. Зранку до ОСОБА_17 зателефонувала потерпіла ОСОБА_56 , яка повідомила, що зник ОСОБА_57 .. Разом з ОСОБА_17 пішли до магазину, купили ганчірки і миючі засоби та пішли на дачу, щоб прибрати сліди злочину. Виявши тіло потерпілого без ознак життя, взяв лопату і пішов у ліс копати яму. Коли повернувся, разом з ОСОБА_17 винесли на покривалі тіло потерпілого, речі, які були в крові, прибрали з будинку і потягнули труп до лісу для закопання. Особисті речі ОСОБА_46 викинули на свалку, так як вони були в крові, а ганчірки в крові, якими прибирали будинок в покинутий дачний будинок. Убивство потерпілого планувалося заздалегідь, але в такий спосіб, що все відбуватиметься за місцем його проживання і так як останній знав про їх з ОСОБА_17 інтимні стосунки, то та запропонує йому такі, за участю їх трьох, і це буде можливістю вчинити розправу. Такий план не спрацював по причині присутності потерпілої ОСОБА_58 вдома. З потерпілим спілкувались про місце зустрічі через ОСОБА_17 по телефону та шляхом написання СМС-повідомлень. Завданням обвинуваченої було спонукати потерпілого прибути для зайняття інтимними стосунками до дачного будинку та зв`язати його і включити музику, як сигнал можливості зайти їм із ОСОБА_16 для реалізації задуму. Для подання музичного сигналу обвинувачена використала мобільний телефон ОСОБА_16 ..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 , своєї вини в предявлених обвинуваченнях не визнав і суду пояснив, що, дійсно, знайомий з обвинуваченими та потерпілим. На пропозицію обвинуваченої ОСОБА_17 погодився допомогти їм з`ясувати стосунки із ОСОБА_49 який нібито домагався інтимних стосунків від ОСОБА_17 16 квітня 2013 року, вони втрьох прийшли до дачного будинку у м.Ватутіно, щоб зустрітися з потерпілим. Він та ОСОБА_15 заховалися у старому діші, щоб їх не було видно, а ОСОБА_17 , встрітивши потерпілого пішла до будинку. Через 20 хвилин ОСОБА_17 включила музику, взявши попередньо у нього мобільний телефон, і подала сигнал щоб ОСОБА_15 заходив говорити до будинку з потерпілим. Він вийшов теж, але сидів у бесідці за столом, при вході до будинку. Вибігла ОСОБА_17 і побігла на дорогу. Він сидів на місці. ОСОБА_17 повернулася і пішла до хати, вийшовши через деякий час і за нею вийшов ОСОБА_15 та сказав, що побив потерпілого і йому треба медична допомога. Всі разом пішли до машини потерпілого, сіли до неї і поїхали, ОСОБА_15 був за кермом, мав ключі від машини і гроші. Рухаючись по шляху, машина потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, і з неї вони забрали речі потерпілого. Викликали таксі і він, не доїжджаючи до м.Ватутіне, вийшов та пішов назустріч з дядьком. Згодом зателефонував ОСОБА_15 , зустрілися біля готелю «Золотий ключик», пройшли до кімнати, разом покурили, після чого пішов додому. 17 квітня 2013 року був цілий день вдома, а 18 квітня 2013 року поїхав до м.Черкаси, де був 3-4 дні. До нього телефонувала ОСОБА_17 і повідомила, що ОСОБА_15 затримали правоохоронні органи. Про те, що ОСОБА_15 наносив удари ОСОБА_49 кувалдою повідомили в міліції, а особисто ОСОБА_15 сказав йому, що убив ОСОБА_49 , під час телефонної розмови і що вони з обвинуваченою їздили повторно на дачу та прибирали сліди злочину. У день вбивства до дачного будинку не заходив, але бував раніше, під час спільного відпочинку з обвинуваченою. Смерть ОСОБА_49 наступила від дій ОСОБА_15 , а не від їх з обвинуваченою, мобільний телефон останній дав випадково, так як саме на його телефоні був гучний звук. Про фактичні обставини справи, обізнаний із матеріалів кримінального провадження, але стосовно нього вони не відповідають дійсності.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_17 , своєї вини в предявленому обвинуваченні не визнала і суду пояснила, що, дійсно, 16 квітня 2013 року зустрілася із ОСОБА_15 та розповіла про ОСОБА_49 , його пропозиції вступати у статеві стосунки, попросила поговорити з ним. ОСОБА_15 погодився. Зателефонували ОСОБА_49 та запросили приїхати для заняття інтимними іграми з розподілом ролей, на що останній погодився та приїхав на дачу в м.Ватутіне, близько 6-7 години вечора. В цей час вони з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вже прийшли на місце зустрічі. Першою до будинку зайшла вона з потерпілим, який почав до неї приставати, наміру вступати у статеві стосунки не мала, прив`язала останнього до стільця, щоб ОСОБА_15 міг з ним поговорити, після цього вийшла в кухню, а ОСОБА_15 зайшов. Злякалася та вийшла на вулицю, за столиком сидів ОСОБА_16 .. Вона побігла на дорогу, постояла і повернулася, чула як в будинку кричав потерпілий і ОСОБА_15 .. Згодом прийшов ОСОБА_15 і запропонував потерпілого завезти в лікарню, тому що ударив його. Втрьох сіли до машини потерпілого, щоб під`їхати до будинку та погрузити останнього, але це не вдалося зробити і вона запропонувала привести знайомого медика для надання медичної допомоги. Рухаючись по дорозі попали в аварію і після цього більше нічого не пам`ятає. До свідомості прийшла вдома. Зранку зателефонувала потерпіла ОСОБА_56 та повідомила, що зник ОСОБА_57 .. Чи заходив обвинувачений ОСОБА_16 у будинок до потерпілого разом з ОСОБА_15 не бачила, пояснити не може, так як вийшовши з нього, повернулася десь через 2 хвилини, а ОСОБА_16 на час повернення, був на вулиці. На час інкримінованих їй дій була в неповнолітньому віці, а під час судового розгляду одружилася, змінила дівоче прізвище ОСОБА_59 на ОСОБА_53 , у шлюбі народила ІНФОРМАЦІЯ_6 сина ОСОБА_60 .

Захисник ОСОБА_23 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 пояснив, що пред`явлене прокурором обвинувачення відповідає фактичним обставинам справи, правова кваліфікація дій особи є вірною. Обвинувачений ОСОБА_15 дав об`єктивні і послідовні покази, взяв участь у всіх слідчих діях за його участі, як захисника, дав визнавальні та викривальні покази, які стали результатом встановлення істини і проведення об`єктивного досудового слідства та у зв`язку з цим доцільно вирішувати питання про призначення йому більш м`якого покарання, на відміну від інших обвинувачених.

Захисник ОСОБА_25 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , зазначив, що об`єктивно вина особи у вчиненні кримінальних правопорушень, обсягом зібраних доказів не доводиться, за своїм змістом вони є неналежними та недопустимими, починаючи із складання обвинувального акту, яким не сформульовано обвинувачення ОСОБА_16 , зокрема в матеріалах кримінального провадження відсутні рішення про належне процесуальне керівництво зі сторони керівника органу досудового розслідування та визначення групи прокурорів, проведення ряду слідчих дій, які не передбачені кримінально-процесуальним законодавством, порушення вимог ч.1 ст.233 КПК України в частині відсутності дозволу на огляд транспортного засобу, вчинення слідчих дій слідчими, які не мають на те повноважень, вилучення речей та документів і проведення судових експертиз з недотриманням процесуальних вимог закону.

Захисник ОСОБА_24 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_17 пояснив, що в обсязі висунутого прокурором обвинувачення під час досудового слідства не отримано належних та допустимих доказів, які б вказували на правильну правову кваліфікацію дій особи та доведеність її вини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи не узгоджуються із змістом зібраних доказів, поза увагою та належною оцінкою залишено слідчим та прокурором вік обвинуваченої, яка є потерпілою, у зв`язку із діями потерпілого щодо неї. Бажання обвинуваченого ОСОБА_15 відповідати разом з іншими учасниками справи за злочини, які вони не скоювали, зрозуміле, остільки утримується під вартою, а інші обвинувачені є вільними в пересуванні та можлива і присутність відносин між обвинуваченими до обмовлянь на грунті ревнощів так як ОСОБА_17 була у близьких, дружніх стосунках з останніми.

Потерпіла ОСОБА_56 , будучи допитаною в якості потерпілої пояснила, що ОСОБА_49 від першого шлюбу має дочку ОСОБА_61 та онуку ОСОБА_17 .. З 2011 року, обвинувачена була переведена до Ватутінської ЗОШ №2 за невідомих їй обставин і проживала з нею та потерпілим. Постійно просила грошей у потерпілого і він їй не відмовляв, остільки був забезпечений. Обвинувачена постійно прогулювала заняття і могла по 2-3 рази на день просити у ОСОБА_49 гроші. Між нею і потерпілим були дуже гарні відносини. Навіть про те, що потерпілий зраджував їй, як жінці, розповідала їй за умови, що отримає за це кошти. Кожного разу, коли обвинувачена залишалась ночувати у них, то спала на одному ліжку з ОСОБА_49 , але вона ніколи не бачила, щоб останній проявляв жіночу ніжність чи турботу, навіть не могла цього уявити. Впевнена, що в разі існування статевого зв`язку між потерпілим і обвинуваченою, то лише з ініціативи та за згодою ОСОБА_17 .. Перед вбивством ОСОБА_46 обвинувачена зустрічалася з ОСОБА_15 .. Від сусідів у дворі надходили скарги, що ОСОБА_17 з ОСОБА_15 можуть в день на столі, на подвір`ї, мати інтимні стосунки. 16 квітня 2013 року, обвинувачена до них не приходила, а потерпілий близько 17 години пішов з дому, не сказавши нічого. 17 квітня 2013 року дізналася, що знайдений автомобіль ОСОБА_46 , зателефонувала ОСОБА_17 та попросила зайти перед школою і разом телефонували останньому, але зв`язку не було.Вона розповіла ОСОБА_17 , що приходили працівники міліції на що остання запитала, чи не питали про неї та щоб в разі такого запитання, сказала, що ночувала у них, хоча насправді ночувала у ОСОБА_15 .. В подальшому подала заяву до міліції про зникнення чоловіка і 18 квітня 2013 року дізналася про виявлення його трупа та причетність до вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які окрім цього, заволоділи і майном потерпілого.

Під час розгляду справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю.

Під час розгляду справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав повністю: ні за ч.2 ст.289 КК України, ні за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Під час розгляду справи в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала повністю за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні колегією суддів було ретельно досліджено докази, які мають значення для зясування змісту і спрямованості умислу винних, зокрема, враховано спосіб, мотив і мету, форму вини, поведінку винних, наявність причинного звязку між діями та наслідками. Статтею 94 КПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку і жоден доказ не має наперед встановленої сили. Крім того, на виконання вимог ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань, речей і документів), колегія суддів першої інстанції при розгляді справи безпосередньо дослідила докази у справі, шляхом допиту обвинувачених, потерпілої, свідків, дослідження протоколів слідчих дій, письмових та інших доказів. Досліджені колегією суддів докази у виді показань обвинувачених, потерпілої, свідчень свідків, висновків експертів, документів, ряду письмових доказів, вказують безпосередньо на ознаки кримінальних правопорушень в діях:

- обвинуваченого ОСОБА_15 за ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.289 КК України, ч.3 ст.357 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України,

- обвинуваченого ОСОБА_16 за ч.2 ст.289 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України,

- обвинуваченої ОСОБА_17 за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Колегією суддів в повному обсязі досліджені докази, представлені обвинуваченням і обвинуваченими в свій захист, обєктивний аналіз яких наданий у вироку в сукупності з усіма обставинами справи. Досліджені колегією суддів докази відповідно до ст.84 КПК України узгоджуються між собою і підтверджують винність обвинувачених, вказують безпосередньо на ознаки кримінальних правопорушень в діях обвинувачених в обсязі, встановленому судом у процесі судового розгляду і тому колегія суддів, дії обвинувачених кваліфікує наступним чином:

- обвинуваченого ОСОБА_15 за ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.289 КК України, ч.3 ст.357 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України;

- обвинуваченого ОСОБА_16 за ч.2 ст.289 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України;

- обвинуваченої ОСОБА_17 за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Вбачаючи підстави до визнання обвинуваченого ОСОБА_15 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.289 КК України, ч.3 ст.357 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів, керувалася доказами про злочини та особу, яка їх вчинила, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження №0000360, відповідно до якого ОСОБА_62 звернулася із заявою до Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області про те, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_63 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому АДРЕСА_7 (а.к.п.1 т.1);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 квітня 2013 року, згідно якого старшим слідчим Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_64 прийнята заява ОСОБА_58 про те, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_63 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому АДРЕСА_7 (а.к.п.4 т.1);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 квітня 2013 року з фототаблицями і схемою за участю понятих ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , за яким встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме розміщення автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 на полі грунтового покриття на відстані 31 м від автодороги Звенигородка-Ватутіне, в напрямку м.Ватутіне (а.к.п.5-14 т.1);

- даними лікарського свідоцтва про смерть №54 від 19 квітня 2013 року, згідно якого смерть ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.к.п.31 т.1);

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 18 квітня 2013 року з фототаблицями, відповідно до якого із автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 вилучені 12 слідів капілярних візерунків, гребінець, 9 мікронакладень, аркуш паперу з речовиною бурого кольору, зріз тканини з речовиною бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, аркуш паперу з кулькою, дві автомобільних подушки безпеки захисту (а.к.п.32-44 т.1);

- даними протоколу огляду місця події від 19 квітня 2013 року з фототаблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_68 , спеціалістів ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , за яким встановлено, що дачний кооператив «Дружба» розташований біля м.Ватутіне в напрямку м.Звенигородка. Безпосереднім оглядом була територія дачного будинку №298 вказаного кооперативу. При огляді даної території встановлено, що вона з переднього боку огороджена дерев`яним забором та металевими двохсторонніми воротами і хвірткою, які на час огляду знаходяться в зачиненому стані та пошкоджень не мають. Із заднього боку територія має схил та не огорожена. На вказаній території є дачний одноповерховий цегляний будинок, двері якого, на час огляду, були відчинені та не мали пошкоджень. При огляді кімнати-зали встановлено, що в ній є дерев`яний диван, два ліжка, крісло, дерев`яна стінка. На підлозі гумовий човен, червона ковдра. В кімнаті-кухня біля вхідних дверей на підлозі пластмасове відро рожевого кольору із середини з характерним запахом миючого засобу. На ручці відра та на самому відрі знаходяться нашарування рідини бурого кольору. На ковдрі червоного кольору наявне нашарування рідини бурого кольору, з якої відрізано кусок із нашаруванням бурої рідини. На ліжку, що біля вікна у залі, на дерев`яному бильці виявлено нашарування речовини бурого кольору, з якої було зроблено змив ватною паличкою. Також виявлено два фотоальбоми із яких на одному шість слідів пальців рук, на другому два. В кухні на підвісній шафі виявлено слід пальця руки. Сліди були вилучені. В кімнаті зали виявлено металеву кульку жовтого кольору (а.к.п.62-80 т.1);

- даними протоколу слідчого експерименту від 19 квітня 2013 року з фототаблицями з участю підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_68 , відповідно до якого виготовлено та вилучено гіпсовий зліпок сліду низу взуття, який виявлено та направлено для дослідження, а також труп ОСОБА_46 в морг, застосовано відеозапис слідчого експерименту, який записано на оптичний диск та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.81-113 т.1);

- даними висновку експерта №54 від 19 квітня 2013 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_49 є черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забій головного мозку. Виходячи з вираженості трупних явищ смерть настала більше 2-х діб до дослідження трупа в морзі. При дослідженні трупа виявлені ушкодження, а саме: черепно-мозкова травма у вигляді перелому склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забій головного мозку, крововиливи в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, крововиливи в скроневі м`язи, синці, садна та забійні рани на голові; закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, синець та садно на грудній клітці, на правому плечовому суглобі та на задній поверхні грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих, тупих предметів (предмета). Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Закрита травма грудної клітки носить ознаки середніх тілесних ушкоджень. Судово-токсикологічне дослідження м`язу трупа ОСОБА_49 на наявність алкоголю не проводилось у зв`язку із закінченням дії свідоцтва про перевірку газо-рідинного хроматографа (а.к.п.125-127 т.1);

- даними висновку експерта №72 від 19 квітня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_71 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому передпліччі, на правій молочній залозі, на правій гомілці, які спричинені дією яких-небудь тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_71 утворились за 3-4 доби до обстеження (а.к.п.129 т.1);

- даними висновку експерта №73 від 19 квітня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_15 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин правої кисті, саден на лівій кисті, на правому колінному суглобі, які спричинені дією яких-небудь тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_15 утворились за 3-4 доби до обстеження (а.к.п.131 т.1);

- даними протоколу огляду місця події від 20 квітня 2013 року з фототаблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , згідно якого встановлено, що місцем події являється земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_8 . На даній земельній ділянці розміщено багатоповерхові будинки АДРЕСА_9 . При огляді території, яка розміщена із східної сторони від стіни будинку АДРЕСА_10 на землі виявлено бувші у використанні бетонні плити. Під плитами виявлено півтора літрову пляшку з етикеткою «Тальнівська мінеральна вода» з частково заповненою прозорою рідиною. За пляшкою розміщені два мобільних телефони «Нокіа» та «Соні еріксон». Біля телефонів книжка з документами на ім`я ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме пенсійне посвідчення, водійські права, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , талон попередження (а.к.п.135-140 т.1);

- даними протоколу огляду предмету від 07 травня 2013 року з фототаблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , згідно якого вилучені предмети під час огляду місця події 19 квітня 2013 року та 20 квітня 2013 року поміщені у спеціальні пакети та опечатані печаткою «Для пакетів» Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області (а.к.п.143-156 т.1);

- даними висновку судово-дактилоскопічної експертизи №1/445 вiд 05 червня 2013 року, вiдповiдно до якої на відрізках липкої стрічки, вилучених пiд час огляду автомобiля виявленi придатні для ідентифікації слiди пальців рук (а.к.п.161-173 т.1);

- даними висновку трасологічної експертизи №1/443 вiд 18 травня 2013 року, вiдповiдно до якої на гіпсовому зліпку наданому на експертизу, який було вилучено при проведенні слідчого експерименту в с.Багачівка Звенигородського району по факту безвісти зниклого ОСОБА_49 , зафіксовано слід низу взуття. Слід низу взуття придатний для встановлення групової належності, по ньому можливе виключення по типу та виду малюнку низу підошви взуття особи, що його залишила. (а.к.п.177-179 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000429, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав два мобільних телефони та гроші в сумі 1000 грн, що належали ОСОБА_49 (а.к.п.181 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000430, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів незаконно заволодів важливим особистим документом ОСОБА_49 (а.к.п.184 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000431, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів застосувавши насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, незаконно заволодів транспортним ОСОБА_76 (а.к.п.187 т.1);

- даними Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №201 від 15 травня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_15 , на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє. Наявність у під експертного на вказані періоди часу розлади особистості збудливого типу в стані компенсації, враховуючи непсихотичний рівень порушень, компенсованість емоційно-вольових розладів, збереженість інтелекту, пам`яті, критичних і прогностичних функцій не позбавляло та не позбавляє на даний час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на та теперішній час ОСОБА_15 може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні і не потребує застосування відносно нього будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст..94 КК України (а.к.п.198-203 т.1);

- даними протоколу огляду речей (документів) від 20 травня 2013 року з фототаблицею, здійснений в присутності понятих ОСОБА_77 та ОСОБА_78 із застосуванням фотозйомки за допомогою цифрової камери «НТС», із змісту якого вбачається про огляд вилучених під час проведення огляду місця події від 19 квітня 2013 року та 17 квітня 2013 року огляду транспортного засобу (а.к.п.204-246 т.1);

- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 89 вiд 05 липня 2013 року з таблицею, вiдповiдно до якого виявленi слiди крові на поверкні цеберка, можуть походити вiд потерпiлого ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_71 не виключаються (а.к.п.5-7 т.2);

- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 90 вiд 05 липня 2013 року із таблицею , вiдповiдно до якого виявленi слiди крові в підніггьовому вмісті рук ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_71 не виключаються (а.к.п.11-13 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 150 вiд 09 липня 2013 року з таблицею, виявленi слiди крові на марлевих тампонах, вилучених в ходi огляду місця події та на вирізку з ковдри, можуть походити вiд потерпiлого ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_79 не виключаються (а.к.п.18-23 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 151 вiд 03 липня 2013 року, в слідах на двох подушках безпеки з автомобіля кров не знайдена (а.к.п.27-29 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 152 вiд 11 липня 2013 року з таблицею, антигени А.В і Н виявлені в слідах крові людини на вирізці з ковдри могли походити від крові потерпілого ОСОБА_46 , домішка крові ОСОБА_71 і підозрюваного ОСОБА_15 не виключається (а.к.п.33-37 т.2);.

- даними висновку експерта №8/47 від 11 червня 2013 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 16 квітня 2013 року складала 152 510 грн. (а.к.п.99-106 т.2);

- даними витягу з кримінального провадження №0000360 про те що 16 квітня 2013 року ОСОБА_49 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому в м.Ватутіне Черкаської області та не повернувся (а.к.п.112 т.2);

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 22 серпня 2013 року за участю ОСОБА_15 , ОСОБА_71 , ОСОБА_16 , за участю захисників ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , законного представника ОСОБА_80 , за фактом подій 16 квітня 2013 року, зафіксований на цифрову відеокамеру (а.к.п.149-150 т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 03 вересня 2013 року з фототаблицею, в ході якого проведено огляд будинку ОСОБА_81 за адресою АДРЕСА_11 (а.к.п.190-197 т.2);

- даними висновку експерта №1/985 від 08 жовтня 2013 року судової дактилоскопічної експертизи, згідно висновків якої об`єкти надані на експертизу у виді упакованих в пакет слідів пальців рук з відповідними розмірами, належать ОСОБА_15 та не належать ОСОБА_82 , ОСОБА_16 (а.к.п.237-247 т.2);

- даними висновку експерта №54/78 від 08 жовтня 2013 року судов-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_46 на підставі судово-медичного дослідження трупа якого встановлено, що тілесні ушкодження на тілі могли виникнути при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту 19 квітня 2013 року, який зафіксований на опичних дисках (а.к.п.11 т.3);

- даними перегляду слідчого експеримента від 19 квітня 2013 року за участю ОСОБА_15 , зафіксованого на оптичному диску і дослідженого, шляхом перегляду під час судового засідання;

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 20 вересня 2013 року за участю ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_83 в ході якого надано покази та свідчення про обставини смерті потерпілого ОСОБА_49 (а.к.п.12-14 т.3).

Вбачаючи підстави до визнання обвинуваченого ОСОБА_16 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.289 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів, керувалася доказами про злочини та особу, яка їх вчинила, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження №0000360, відповідно до якого ОСОБА_62 звернулася із заявою до Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області про те, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_63 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому АДРЕСА_7 (а.к.п.1 т.1);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 квітня 2013 року, згідно якого старшим слідчим Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_64 прийнята заява ОСОБА_58 про те, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_63 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому АДРЕСА_7 (а.к.п.4 т.1);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 квітня 2013 року з фототаблицями і схемою за участю понятих ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , за яким встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме розміщення автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 на полі грунтового покриття на відстані 31 м від автодороги Звенигородка-Ватутіне, в напрямку м.Ватутіне (а.к.п.5-14 т.1);

- даними лікарського свідоцтва про смерть №54 від 19 квітня 2013 року, згідно якого смерть ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.к.п.31 т.1);

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 18 квітня 2013 року з фототаблицями, відповідно до якого із автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 вилучені 12 слідів капілярних візерунків, гребінець, 9 мікронакладень, аркуш паперу з речовиною бурого кольору, зріз тканини з речовиною бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, аркуш паперу з кулькою, дві автомобільних подушки безпеки захисту (а.к.п.32-44 т.1);

- даними протоколу огляду місця події від 19 квітня 2013 року з фототаблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_68 , спеціалістів ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , за яким встановлено, що дачний кооператив «Дружба» розташований біля м.Ватутіне в напрямку м.Звенигородка. Безпосереднім оглядом була територія дачного будинку №298 вказаного кооперативу. При огляді даної території встановлено, що вона з переднього боку огороджена дерев`яним забором та металевими двохсторонніми воротами і хвірткою, які на час огляду знаходяться в зачиненому стані та пошкоджень не мають. Із заднього боку територія має схил та не огорожена. На вказаній території є дачний одноповерховий цегляний будинок, двері якого, на час огляду, були відчинені та не мали пошкоджень. При огляді кімнати-зали встановлено, що в ній є дерев`яний диван, два ліжка, крісло, дерев`яна стінка. На підлозі гумовий човен, червона ковдра. В кімнаті-кухня біля вхідних дверей на підлозі пластмасове відро рожевого кольору із середини з характерним запахом миючого засобу. На ручці відра та на самому відрі знаходяться нашарування рідини бурого кольору. На ковдрі червоного кольору наявне нашарування рідини бурого кольору, з якої відрізано кусок із нашаруванням бурої рідини. На ліжку, що біля вікна у залі, на дерев`яному бильці виявлено нашарування речовини бурого кольору, з якої було зроблено змив ватною паличкою. Також виявлено два фотоальбоми із яких на одному шість слідів пальців рук, на другому два. В кухні на підвісній шафі виявлено слід пальця руки. Сліди були вилучені. В кімнаті зали виявлено металеву кульку жовтого кольору (а.к.п.62-80 т.1);

- даними протоколу слідчого експерименту від 19 квітня 2013 року з фототаблицями з участю підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_68 , відповідно до якого виготовлено та вилучено гіпсовий зліпок сліду низу взуття, який виявлено та направлено для дослідження, а також труп ОСОБА_46 в морг, застосовано відеозапис слідчого експерименту, який записано на оптичний диск та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.81-113 т.1);

- даними висновку експерта №54 від 19 квітня 2013 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_49 є черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забій головного мозку. Виходячи з вираженості трупних явищ смерть настала більше 2-х діб до дослідження трупа в морзі. При дослідженні трупа виявлені ушкодження, а саме: черепно-мозкова травма у вигляді перелому склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забій головного мозку, крововиливи в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, крововиливи в скроневі м`язи, синці, садна та забійні рани на голові; закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, синець та садно на грудній клітці, на правому плечовому суглобі та на задній поверхні грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих, тупих предметів (предмета). Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Закрита травма грудної клітки носить ознаки середніх тілесних ушкоджень. Судово-токсикологічне дослідження м`язу трупа ОСОБА_49 на наявність алкоголю не проводилось у зв`язку із закінченням дії свідоцтва про перевірку газо-рідинного хроматографа (а.к.п.125-127 т.1);

- даними висновку експерта №72 від 19 квітня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_71 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому передпліччі, на правій молочній залозі, на правій гомілці, які спричинені дією яких-небудь тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_71 утворились за 3-4 доби до обстеження (а.к.п.129 т.1);

- даними висновку експерта №73 від 19 квітня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_15 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин правої кисті, саден на лівій кисті, на правому колінному суглобі, які спричинені дією яких-небудь тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_15 утворились за 3-4 доби до обстеження (а.к.п.131 т.1);

- даними протоколу огляду місця події від 20 квітня 2013 року з фототаблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , згідно якого встановлено, що місцем події являється земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_8 . На даній земельній ділянці розміщено багатоповерхові будинки АДРЕСА_9 . При огляді території, яка розміщена із східної сторони від стіни будинку АДРЕСА_10 на землі виявлено бувші у використанні бетонні плити. Під плитами виявлено півтора літрову пляшку з етикеткою «Тальнівська мінеральна вода» з частково заповненою прозорою рідиною. За пляшкою розміщені два мобільних телефони «Нокіа» та «Соні еріксон». Біля телефонів книжка з документами на ім`я ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме пенсійне посвідчення, водійські права, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , талон попередження (а.к.п.135-140 т.1);

- даними протоколу огляду предмету від 07 травня 2013 року з фототаблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , згідно якого вилучені предмети під час огляду місця події 19 квітня 2013 року та 20 квітня 2013 року поміщені у спеціальні пакети та опечатані печаткою «Для пакетів» Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області (а.к.п.143-156 т.1);

- даними висновку судово-дактилоскопічної експертизи №1/445 вiд 05 червня 2013 року, вiдповiдно до якої на відрізках липкої стрічки, вилучених пiд час огляду автомобiля виявленi придатні для ідентифікації слiди пальців рук (а.к.п.161-173 т.1);

- даними висновку трасологічної експертизи №1/443 вiд 18 травня 2013 року, вiдповiдно до якої на гіпсовому зліпку наданому на експертизу, який було вилучено при проведенні слідчого експерименту в с.Багачівка Звенигородського району по факту безвісти зниклого ОСОБА_49 , зафіксовано слід низу взуття. Слід низу взуття придатний для встановлення групової належності, по ньому можливе виключення по типу та виду малюнку низу підошви взуття особи, що його залишила. (а.к.п.177-179 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000429, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав два мобільних телефони та гроші в сумі 1000 грн, що належали ОСОБА_49 (а.к.п.181 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000430, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів незаконно заволодів важливим особистим документом ОСОБА_49 (а.к.п.184 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000431, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів застосувавши насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, незаконно заволодів транспортним ОСОБА_76 (а.к.п.187 т.1);

- даними протоколу огляду речей (документів) від 20 травня 2013 року з фототаблицею, здійснений в присутності понятих ОСОБА_77 та ОСОБА_78 із застосуванням фотозйомки за допомогою цифрової камери «НТС», із змісту якого вбачається про огляд вилучених під час проведення огляду місця події від 19 квітня 2013 року та 17 квітня 2013 року огляду транспортного засобу (а.к.п.204-246 т.1);

- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 89 вiд 05 липня 2013 року з таблицею, вiдповiдно до якого виявленi слiди крові на поверкні цеберка, можуть походити вiд потерпiлого ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_71 не виключаються (а.к.п.5-7 т.2);

- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 90 вiд 05 липня 2013 року із таблицею , вiдповiдно до якого виявленi слiди крові в підніггьовому вмісті рук ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_71 не виключаються (а.к.п.11-13 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 150 вiд 09 липня 2013 року з таблицею, виявленi слiди крові на марлевих тампонах, вилучених в ходi огляду місця події та на вирізку з ковдри, можуть походити вiд потерпiлого ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_79 не виключаються (а.к.п.18-23 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 151 вiд 03 липня 2013 року, в слідах на двох подушках безпеки з автомобіля кров не знайдена (а.к.п.27-29 т.2);

-даними висновку судово-імунологічної експертизи № 152 вiд 11 липня 2013 року з таблицею, антигени А.В і Н виявлені в слідах крові людини на вирізці з ковдри могли походити від крові потерпілого ОСОБА_46 , домішка крові ОСОБА_71 і підозрюваного ОСОБА_15 не виключається (а.к.п.33-37 т.2);.

- даними висновку експерта №8/47 від 11 червня 2013 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 16 квітня 2013 року складала 152 510 грн. (а.к.п.99-106 т.2);

- даними витягу з кримінального провадження №0000360 про те що 16 квітня 2013 року ОСОБА_49 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому в м.Ватутіне Черкаської області та не повернувся (а.к.п.112 т.2);

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 22 серпня 2013 року за участю ОСОБА_15 , ОСОБА_71 , ОСОБА_16 , за участю захисників ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , законного представника ОСОБА_80 , за фактом подій 16 квітня 2013 року, зафіксований на цифрову відеокамеру (а.к.п.149-150 т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 03 вересня 2013 року з фототаблицею, в ході якого проведено огляд будинку ОСОБА_81 за адресою АДРЕСА_11 (а.к.п.190-197 т.2);

- даними висновку експерта №1/985 від 08 жовтня 2013 року судової дактилоскопічної експертизи, згідно висновків якої об`єкти надані на експертизу у виді упакованих в пакет слідів пальців рук з відповідними розмірами, належать ОСОБА_15 та не належать ОСОБА_82 , ОСОБА_16 (а.к.п.237-247 т.2);

- даними Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №414 від 18 вересня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_16 , на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє, здатен усвідомлювати власні дії та керувати ними. За своїм психічним станом на та теперішній час ОСОБА_16 може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні і не потребує застосування відносно нього будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, не має відставання в психічному розвитку, здатен правильно сприймати фактичний характер та соціальну небезпечність своїх дій (а.к.п.2-7 т.3);

- даними висновку експерта №54/78 від 08 жовтня 2013 року судов-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_46 на підставі судово-медичного дослідження трупа якого встановлено, що тілесні ушкодження на тілі могли виникнути при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту 19 квітня 2013 року, який зафіксований на опичних дисках (а.к.п.11 т.3);

- даними перегляду слідчого експеримента від 19 квітня 2013 року за участю ОСОБА_15 , зафіксованого на оптичному диску і дослідженого, шляхом перегляду під час судового засідання;

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 20 вересня 2013 року за участю ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_83 в ході якого надано покази та свідчення про обставини смерті потерпілого ОСОБА_49 (а.к.п.12-14 т.3).

Вбачаючи підстави до визнання обвинуваченої ОСОБА_17 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів, керувалася доказами про злочини та особу, яка їх вчинила, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження №0000360, відповідно до якого ОСОБА_62 звернулася із заявою до Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області про те, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_63 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому АДРЕСА_7 (а.к.п.1 т.1);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 квітня 2013 року, згідно якого старшим слідчим Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_64 прийнята заява ОСОБА_58 про те, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_63 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому АДРЕСА_7 (а.к.п.4 т.1);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 квітня 2013 року з фототаблицями і схемою за участю понятих ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , за яким встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме розміщення автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 на полі грунтового покриття на відстані 31 м від автодороги Звенигородка-Ватутіне, в напрямку м.Ватутіне (а.к.п.5-14 т.1);

- даними лікарського свідоцтва про смерть №54 від 19 квітня 2013 року, згідно якого смерть ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.к.п.31 т.1);

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 18 квітня 2013 року з фототаблицями, відповідно до якого із автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 вилучені 12 слідів капілярних візерунків, гребінець, 9 мікронакладень, аркуш паперу з речовиною бурого кольору, зріз тканини з речовиною бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, аркуш паперу з кулькою, дві автомобільних подушки безпеки захисту (а.к.п.32-44 т.1);

- даними протоколу огляду місця події від 19 квітня 2013 року з фототаблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_68 , спеціалістів ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , за яким встановлено, що дачний кооператив «Дружба» розташований біля м.Ватутіне в напрямку м.Звенигородка. Безпосереднім оглядом була територія дачного будинку №298 вказаного кооперативу. При огляді даної території встановлено, що вона з переднього боку огороджена дерев`яним забором та металевими двохсторонніми воротами і хвірткою, які на час огляду знаходяться в зачиненому стані та пошкоджень не мають. Із заднього боку територія має схил та не огорожена. На вказаній території є дачний одноповерховий цегляний будинок, двері якого, на час огляду, були відчинені та не мали пошкоджень. При огляді кімнати-зали встановлено, що в ній є дерев`яний диван, два ліжка, крісло, дерев`яна стінка. На підлозі гумовий човен, червона ковдра. В кімнаті-кухня біля вхідних дверей на підлозі пластмасове відро рожевого кольору із середини з характерним запахом миючого засобу. На ручці відра та на самому відрі знаходяться нашарування рідини бурого кольору. На ковдрі червоного кольору наявне нашарування рідини бурого кольору, з якої відрізано кусок із нашаруванням бурої рідини. На ліжку, що біля вікна у залі, на дерев`яному бильці виявлено нашарування речовини бурого кольору, з якої було зроблено змив ватною паличкою. Також виявлено два фотоальбоми із яких на одному шість слідів пальців рук, на другому два. В кухні на підвісній шафі виявлено слід пальця руки. Сліди були вилучені. В кімнаті зали виявлено металеву кульку жовтого кольору (а.к.п.62-80 т.1);

- даними протоколу слідчого експерименту від 19 квітня 2013 року з фототаблицями з участю підозрюваного ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_68 , відповідно до якого виготовлено та вилучено гіпсовий зліпок сліду низу взуття, який виявлено та направлено для дослідження, а також труп ОСОБА_46 в морг, застосовано відеозапис слідчого експерименту, який записано на оптичний диск та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.81-113 т.1);

- даними висновку експерта №54 від 19 квітня 2013 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_49 є черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забій головного мозку. Виходячи з вираженості трупних явищ смерть настала більше 2-х діб до дослідження трупа в морзі. При дослідженні трупа виявлені ушкодження, а саме: черепно-мозкова травма у вигляді перелому склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та можичка, забій головного мозку, крововиливи в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, крововиливи в скроневі м`язи, синці, садна та забійні рани на голові; закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, синець та садно на грудній клітці, на правому плечовому суглобі та на задній поверхні грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих, тупих предметів (предмета). Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Закрита травма грудної клітки носить ознаки середніх тілесних ушкоджень. Судово-токсикологічне дослідження м`язу трупа ОСОБА_49 на наявність алкоголю не проводилось у зв`язку із закінченням дії свідоцтва про перевірку газо-рідинного хроматографа (а.к.п.125-127 т.1);

- даними висновку експерта №72 від 19 квітня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_71 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому передпліччі, на правій молочній залозі, на правій гомілці, які спричинені дією яких-небудь тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_71 утворились за 3-4 доби до обстеження (а.к.п.129 т.1);

- даними висновку експерта №73 від 19 квітня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_15 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин правої кисті, саден на лівій кисті, на правому колінному суглобі, які спричинені дією яких-небудь тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_15 утворились за 3-4 доби до обстеження (а.к.п.131 т.1);

- даними протоколу огляду місця події від 20 квітня 2013 року з фототаблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , згідно якого встановлено, що місцем події являється земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_8 . На даній земельній ділянці розміщено багатоповерхові будинки АДРЕСА_9 . При огляді території, яка розміщена із східної сторони від стіни будинку АДРЕСА_10 на землі виявлено бувші у використанні бетонні плити. Під плитами виявлено півтора літрову пляшку з етикеткою «Тальнівська мінеральна вода» з частково заповненою прозорою рідиною. За пляшкою розміщені два мобільних телефони «Нокіа» та «Соні еріксон». Біля телефонів книжка з документами на ім`я ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме пенсійне посвідчення, водійські права, технічний паспорт на автомобіль «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , талон попередження (а.к.п.135-140 т.1);

- даними протоколу огляду предмету від 07 травня 2013 року з фототаблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , згідно якого вилучені предмети під час огляду місця події 19 квітня 2013 року та 20 квітня 2013 року поміщені у спеціальні пакети та опечатані печаткою «Для пакетів» Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області (а.к.п.143-156 т.1);

- даними висновку судово-дактилоскопічної експертизи №1/445 вiд 05 червня 2013 року, вiдповiдно до якої на відрізках липкої стрічки, вилучених пiд час огляду автомобiля виявленi придатні для ідентифікації слiди пальців рук (а.к.п.161-173 т.1);

- даними висновку трасологічної експертизи №1/443 вiд 18 травня 2013 року, вiдповiдно до якої на гіпсовому зліпку наданому на експертизу, який було вилучено при проведенні слідчого експерименту в с.Багачівка Звенигородського району по факту безвісти зниклого ОСОБА_49 , зафіксовано слід низу взуття. Слід низу взуття придатний для встановлення групової належності, по ньому можливе виключення по типу та виду малюнку низу підошви взуття особи, що його залишила. (а.к.п.177-179 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000429, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав два мобільних телефони та гроші в сумі 1000 грн, що належали ОСОБА_49 (а.к.п.181 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000430, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів незаконно заволодів важливим особистим документом ОСОБА_49 (а.к.п.184 т.1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000431, згідно якого 07 травня 2013 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, 16 квітня 2013 року у вечірній час, ОСОБА_15 в с.Багачівка Звенигородського району Черкаської області таємно, умисно, з корисливих мотивів застосувавши насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, незаконно заволодів транспортним ОСОБА_76 (а.к.п.187 т.1);

- даними протоколу огляду речей (документів) від 20 травня 2013 року з фототаблицею, здійснений в присутності понятих ОСОБА_77 та ОСОБА_78 із застосуванням фотозйомки за допомогою цифрової камери «НТС», із змісту якого вбачається про огляд вилучених під час проведення огляду місця події від 19 квітня 2013 року та 17 квітня 2013 року огляду транспортного засобу (а.к.п.204-246 т.1);

- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 89 вiд 05 липня 2013 року з таблицею, вiдповiдно до якого виявленi слiди крові на поверкні цеберка, можуть походити вiд потерпiлого ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_71 не виключаються (а.к.п.5-7 т.2);

- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 90 вiд 05 липня 2013 року із таблицею , вiдповiдно до якого виявленi слiди крові в підніггьовому вмісті рук ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_71 не виключаються (а.к.п.11-13 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 150 вiд 09 липня 2013 року з таблицею, виявленi слiди крові на марлевих тампонах, вилучених в ходi огляду місця події та на вирізку з ковдри, можуть походити вiд потерпiлого ОСОБА_46 , домiшки крові ОСОБА_15 та ОСОБА_79 не виключаються (а.к.п.18-23 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 151 вiд 03 липня 2013 року, в слідах на двох подушках безпеки з автомобіля кров не знайдена (а.к.п.27-29 т.2);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 152 вiд 11 липня 2013 року з таблицею, антигени А.В і Н виявлені в слідах крові людини на вирізці з ковдри могли походити від крові потерпілого ОСОБА_46 , домішка крові ОСОБА_71 і підозрюваного ОСОБА_15 не виключається (а.к.п.33-37 т.2);

- даними Акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №266 від 19 червня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_84 , на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих їй дій будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляла і здатна усвідомлювати власні дії та керувати ними. Перенесена у 2004 році черепно-мозкова травма не привела до формування будь-яких посттравматичних психічних розладів. За своїм психічним станом на та теперішній час ОСОБА_84 може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні і не потребує застосування відносно неї будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, не має відставання в психічному розвитку, здатна правильно сприймати фактичний характер та соціальну небезпечність своїх дій (а.к.п.49-60 т.2);

- даними висновку експерта №8/47 від 11 червня 2013 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 16 квітня 2013 року складала 152 510 грн. (а.к.п.99-106 т.2);

- даними витягу з кримінального провадження №0000360 про те що 16 квітня 2013 року ОСОБА_49 близько 17 години 30 хвилин на власному автомобілі поїхав із дому в м.Ватутіне Черкаської області та не повернувся (а.к.п.112 т.2);

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 22 серпня 2013 року за участю ОСОБА_15 , ОСОБА_71 , ОСОБА_16 , за участю захисників ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , законного представника ОСОБА_80 , за фактом подій 16 квітня 2013 року, зафіксований на цифрову відеокамеру (а.к.п.149-150 т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 03 вересня 2013 року з фототаблицею, в ході якого проведено огляд будинку ОСОБА_81 за адресою АДРЕСА_11 (а.к.п.190-197 т.2);

- даними висновку експерта №1/985 від 08 жовтня 2013 року судової дактилоскопічної експертизи, згідно висновків якої об`єкти надані на експертизу у виді упакованих в пакет слідів пальців рук з відповідними розмірами, належать ОСОБА_15 та не належать ОСОБА_82 , ОСОБА_16 (а.к.п.237-247 т.2);

- даними висновку експерта №54/78 від 08 жовтня 2013 року судов-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_46 на підставі судово-медичного дослідження трупа якого встановлено, що тілесні ушкодження на тілі могли виникнути при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту 19 квітня 2013 року, який зафіксований на опичних дисках (а.к.п.11 т.3);

- даними перегляду слідчого експеримента від 19 квітня 2013 року за участю ОСОБА_15 , зафіксованого на оптичному диску і дослідженого, шляхом перегляду під час судового засідання;

-даними протоколу одночасного допиту осіб від 20 вересня 2013 року за участю ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_83 в ході якого надано покази та свідчення про обставини смерті потерпілого ОСОБА_49 (а.к.п.12-14 т.3).

Та свідченнями свідків, допитаних в судовому засіданні, попереджених про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України і приведеними до присяги, які посвідчили суду про наступне:

- свідченнями свідка ОСОБА_85 про те, що у квітні 2013 року близько 21 години, точної дати не пам`ятає, був пасажиром легкового автомобіля, яким керував ОСОБА_86 . Сидів попереду. Остільки була темна пора доби, то рухалися із включеними фарами ближнього світла. Їхали із смт.Єрки Катеринопільського району Черкаської області. На повороті в напрямку с.Стебне, в сторону м.Ватутіне, на полі побачив автомобіль іноземного виробництва, сріблястого кольору. Було зрозуміло що це дорожньо-транспортна пригода. Вийшли, щоб допомогти. Біля автомобіля побачив хлопця, який відповів, що допомога не потрібна, тому що з кимось домовилися про допомогу. Було темно і розпізнати хто саме був, важко, але чітко пам`ятає що хлопець дуже нервував. Чи був ще хтось біля автомобіля, не помітив. Так як допомога не потрібна була, то продовжили рух;

- свідченнями свідка ОСОБА_87 про те, що в квітні 2013 року, на даний час точної дати не пам`ятає, але близько 21 години, на прохання свого знайомого ОСОБА_85 , на власному автомобілі «Тойта Камрі» НОМЕР_2 , їхав з смт.Єрки Катеринопільського району Черкаської області в м.Ватутіне Черкаської області. Повернувши на Стебнянському повороті, побачив в полі автомобіль іноземного виробництва сріблястого кольору, яка саме марка автомобіля вказати не може, остільки була темна пора доби. Зупинившись, підійшли до автомобіля. В цей час з нього, а саме зі сторони сидіння водія вийшов молодий чоловік, який двері зачинив, при цьому світло в автомобілі погасло. Наблизившись до них, спитали чи потрібна допомога. На пропозицію відмовився, мотивуючи, що приїде евакуатор. Було темно і особу водія не роздивився. Переконавшись, що допомога не потрібна, із ОСОБА_88 поїхали далі в напрямку м.Ватутіне;

- свідченнями свiдка ОСОБА_89 про те, що у спільній власності із дружиною має житловий комплекс «Золотий ключик» в м.Ватутіне Черкаської області та надають послуги у виді оренди будинків і фактично використовують як готель. З обвинуваченими ОСОБА_15 і ОСОБА_17 особисто не знайомий. У Журналі реєстрації відвідувачів в період з 16 квітня 2013 року по 17 квітня 2013 року вказані особи не зареєстровані, але їх могли не зареєструвати через завантаженість на роботі. Можливо, навіть, і забули це зробити. Таке часто буває. Ми їх не знаємо і відношення до справи не маємо як і весь персонал. Вони могли нелегально поселитися, назватися під іншими прізвищами, тому не виключається, що вони могли бути в готелі і могли навіть і самі заселитися. Засобів відеоспостережень на той час не було;

- свідченнями свiдка ОСОБА_90 про те, що обвинуваченого ОСОБА_15 знає з дитинства, товаришували. Разом вчинили злочини за які були раніше засуджені Ватутінським міським судом Черкаської області у 2012 році, після чого місяць не спілкувалися. Потім дружні стосунки відновили і вже разом спілкувалися в компанії ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , з якими був знайомий близько 5 років. Так, одного разу під час відпочинку однією компанією, точної дати не пам`ятає, але десь в кінці лютого чи на початку березня, ОСОБА_15 почав розмову про можливість отримати значні кошти у спадок ОСОБА_17 в разі смерті її діда ОСОБА_49 , при цьому вказав, що прямими спадкоємцями є ОСОБА_17 та її мати. Через деякий час ОСОБА_16 повідомив, що вони зробили все, що планували і обвинуваченого ОСОБА_15 затримали працівники поліції, а йому треба кудись тікати. Зателефонував, щоб попрощатися. Прощався, як із другом. Всі інші обставини стали відомі, коли був на допиті у поліції та від ОСОБА_53 ( ОСОБА_91 , з якою переписувався у соцмережі. Такого, щоб говорив ОСОБА_17 , що буду давати покази такі, щоб її покарати, не говорив. Обвинувачений ОСОБА_15 був хлопцем обвинуваченої ОСОБА_17 і у всьому її підтримував, хотів захистити її. Пригадати конкретно не може, хто чи ОСОБА_15 чи ОСОБА_17 , говорили, що на наступний день після скоєного, ховали сліди. Намагався не втручатися у справу, тому не повідомив правоохоронні органи. Багато про що забув, але повністю підтримує покази, які надавав на досудовому слідстві;

- свідченнями свідка ОСОБА_92 про те, що обвинувачений ОСОБА_16 є племінником її чоловіка і може охарактеризувати його лише з позитивної сторони. 16 квітня 2013 року близько 21 години вечора разом із чоловіком ОСОБА_93 ішли додому центральною частиною м.Ватутіне, де зустріли обвинуваченого ОСОБА_16 , який раніше зателефонував до ОСОБА_94 і запитав де ми, в свою чергу останній, повідомив , що ми ідемо в м.Ватутіне по центральному проспекту до батьків. Коли зустрілися, то сіли на лавку перепочити. Чоловік із обвинуваченим пили пиво. Звідки прийшов обвинувачений ОСОБА_16 і у що був одягнений, не пам`ятає. Потім пішли додому. Обвинувачений ОСОБА_16 весь час вів себе спокійно, нічого за ним не помітила;

- свідченнями свідка ОСОБА_95 про те, що свідком подій не був, але точної дати не пам`ятає як їхав у дорозі і на Стебнянському повороті бачив як стояла машина біля якої нікого не було. Їхав по своїх справах і тому особливої причини звертати увагу не було, як і такої можливості стати і подивитися не мав, остільки рухався у своїх справах;

- свідченнями свідка ОСОБА_96 про те, що обвинувачений ОСОБА_15 її син, ріс звичайною дитиною, у нормальній, повноцінній сім`ї. Під час навчання у школі мав задовільну поведінку. Агресивний не був, так як хлопець.Товаришував із обвинуваченою ОСОБА_17 , з якою були дружні стосунки, як між хлопцем і дівчиною. Обвинувачена ОСОБА_17 часто бувала вдома, але разом не ночували. Вона нормально сприймала таку дружбу, але батькові не подобалося таке спілкування, вона йому не подобалася, казав, що не має про що балакати. Обвинувачений ОСОБА_15 завжди ночував вдома, не ночував вдома в ніч з 16 квітня 2013 року на 17 квітня 2013 року, повернувся уже на вечір. Нічого такого 17 квітня 2013 року за ним не помітила. Які обставини спонукали до таких дій пояснити не може. Товаришував із ОСОБА_16 , ОСОБА_97 .. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за крадіжку, за вбивство не притягувався. В сім`ї все нормально, звичайна сім`я, а чому так сталося, і сама не розуміє. Кишенькові кошти на цигарки давали. Потерпілого не знала. Не дуже подобалося те, що в сина дівчина, тому що треба постійно кошти. У червні місяці 2013 року приходили додому ОСОБА_17 з ОСОБА_16 , щоб поговорити, в хату не впустила, запропонувала поговорити надворі, запитували, які саме покази давав обвинувачений ОСОБА_15 , остільки з обвинуваченим ОСОБА_16 теж хотіли дати аналогічні покази. Не позвала в хату, остільки знає, що саме ОСОБА_17 підговорила ОСОБА_15 вбити потерпілого ОСОБА_57 .. Її син любив ОСОБА_17 і піддавався під її вплив. Обставин справи не знає, багато чула від людей. Один раз приїздив слідчий, щоб зробити фотографії на дачі, остільки ті що робили були не якісні. На дачі були чисто, але сліди, де робили відбитки пальців залишилися. ОСОБА_15 вміє керувати автомобілем, не дуже справно, але батько його вчив, то міг це робити;

- свідченнями свідка ОСОБА_98 про те, що обвинувачений ОСОБА_16 її син. Поганих звичок не має, не агресивний, спокійний. В ніч з 16 квітня 2013 року на 17 квітня 2013 року він прийшов додому о другій годині ночі. 17 квітня 2013 року був вдома цілий день. Додому прийшов у чистому одязі.18 квітня 2013 року разом з ним поїхала в Черкаси у військомат, остільки син на той час був призовного віку. В м.Черкаси були три дні, потім повернулися додому. Від знайомих дізналася про смерть ОСОБА_46 , якого добре знала. ОСОБА_16 від такої новини був здивований. З ОСОБА_15 та ОСОБА_17 товаришув, але як такої дружби не було. Бувало, що гуляв із ОСОБА_17 , так інколи зустрічалися. Їй про кримінальну справу син не розповідав, не хотів турбувати. Лише розповідав, що 16 квітня 2013 року, його в дачному будинку, де мала місце подія, не було, він стояв надворі. Був там випадково. Казав, що хотіли для потерпілого викликати швидку, тому що ОСОБА_15 його побив, з підстав, що той ґвалтував ОСОБА_17 .. Не знає, чому син не повідомив в поліцію про те, що відбулося 16 квітня 2013 року.

Зазначені докази у своїй сукупності свідчать про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів поза розумним сумнівом. Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази колегія суддів оцінює в їх сукупності за критеріями належності та допустимості. За критерієм належності, закріпленим у ст. 85 КПК України, суд вважає всі досліджені докази належними, допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та не має підстав їм не довіряти.

Разом із тим, статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Оцінюючи вище зазначені досліджені докази надані стороною обвинувачення за критерієм допустимості, колегією суддів встановлено наступне.

В статті 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що встановлення очевидної недопустимості доказу тягне за собою обов`язок суду визнати його недопустимим та припинити його дослідження.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Колегія суддів, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створила необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності. Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення. Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів дійшла висновку, що вище досліджені судом письмові докази - протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів визнає і показання потерпілої ОСОБА_58 достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягали доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, які отримані у порядку встановленому КПК України, та не суперечать дослідженим письмовим доказам.

Вищенаведені висновки судових експертиз здобуті у спосіб, передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами, також належним чином аргументовані, та не викликають сумнівів в їх достовірності, правильності та повноті, підстав для визнання їх неналежними та недопустимими доказами не вбачається.
Проаналізувавши і свідчення вище зазначених свідків, у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що і вони теж підтверджують обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень (злочинів), зазначених у вироку суду.

Обвинувачені особисто, чи через своїх захисників, не скористалися правом, відповідно до ст.350 КПК України, довести свою невинуватість, внаслідок встановлення певних обставин, на які вони посилалися у своїх показаннях.

З огляду на зазначене, будь-яких підстав недовіряти показанням потерпілої та свідченням свідків, які були надані ними під час безпосереднього їх допиту в судовому засіданні, колегія суддів не вбачає, так як жодних мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинувачених, колегією суддів не встановлено, та будь-які докази на підтвердження таких фактів, зокрема що останні мають якість неприязні відносини, не встановлено. Під час їх допиту обвинувачені не ставили їм викривальних запитань, для спростування їх показань та забезпечення їм доказів невинуватості.

Невизнання в повному обсязі вини обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів, оцінює критично та вважає, що така поведінка спрямована виключно на уникнення відповідальності, яка за змістом чинного законодавства є суворою, позиція невизнання вини є узгодженою між ними і відрізняється від спрямованості змісту позиції обвинуваченого ОСОБА_15 , який утримується під вартою та є обмежений у спілкуванні із ними та виходячи із змісту наступного.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Так, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення. Відповідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку » вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. У відповідності зі ст. 67 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
В частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_16 за ч.2 ст.289 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України та обвинуваченої ОСОБА_17 за п.12 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів, бере до уваги,що визначальним при кваліфікації дій особи за ст. 115 КК України є наявність прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел, колегією суддів, вирішувалася виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винних і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Як вбачається із змісту роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Убивство - це винне, протиправне заподіяння смерті іншій людині. Мотив і мета злочину підлягають завжди з`ясуванню, оскільки у ряді вони є кваліфікуючими ознаками цього злочину. Частина 2 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство в тому числі вчинене за попередньою змовою групою осіб (п.12). Для кваліфікації умисного вбивства за ч. 2 ст. 115 КК України необхідно встановити хоча б одну ознаку, передбачену ч. 2 ст. 115 КК України. На досудовому слідстві встановлено кваліфікуючу ознаку в діях обвинувачених, передбачену п.12 ч.2 ст.115 КК України. Якщо в діях винної особи таких ознак вбачається декілька, то всі вони мають отримувати самостійну правову оцінку за відповідним пунктом ч. 2 ст. 115 КК України. Умисне вбивство з корисливих мотивів має місце у разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди. У випадках, коли умисел на заволодіння майном виник у винного після вбивства, вчиненого з інших мотивів, його дії слід кваліфікувати, залежно від обставин, за відповідними частинами ст. 115 КК України та за ст. 185 КК України чи 186 КК України. Сукупність злочинів матиме місце і в тому випадку, коли винний вчиняє умисне вбивство під час нападу або зразу ж після нього з метою заволодіння або утримання майна. За таких обставин вчинене слід кваліфікувати як умисне вбивство з корисливих мотивів (п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України) та розбій (ч. 4 ст. 187 КК України). Незаконне заволодіння особою транспортним засобом, поєднане з позбавленням життя потерпілого, слід кваліфікувати залежно від спрямованості її умислу та мотивації дій. За наявності корисливих мотивів вчинене потребує кваліфікації за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України та ст. 289 КК України. Умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України), якщо у позбавленні життя потерпілого брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше осіб. Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють вбивство за попередньою змовою, законодавець зазначає, що до таких дій можуть бути віднесені: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співвиконавцем (застосування до потерпілого фізичного чи психічного насильства, зв`язування його чи утримання в той час як інший співучасник завдає йому ударів з метою заподіяння смерті, тощо); усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це (тримання чи ізоляція особи, яка намагається або може допомогти жертві, відвернення уваги такої особи тощо), а також сприяння доступу іншій особі до жертви; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час вчинення вбивства шляхом передачі зброї, давання порад тощо; ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу на вбивство. Із показів обвинувачених в судовому засіданні, із змісту досліджених доказів, зокрема слідчого експерименту, висновків експертів, свідчень свідків у діях обвинувачених встановлено попередню домовленість на вчинення кримінальних правопорушень, факт заволодіння транспортним засобом, крадіжка належного майна потерпілому, попередній розподіл ролей.
Вирішуючи питання правової кваліфікації дій ОСОБА_16 , колегія суддів, вважає за необхідним лише виключити вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, в частині наявності кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину повторно, остільки присутності такої в діях обвинуваченого прокурором не доведено, а судом не встановлено, але це не стосується обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки зазначеного виду кримінальне правопорушення вчинене ним повторно, згідно до вироку від 20 грудня 2012 року Ватутінського міськрайонного суду Черкаської області, яким засуджений за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, а саме 16 квітня 2013 року за яким здійснюється судовий розгляд.
В силу вище викладеного, пред`явлене прокурором обвинувачення є доведеним перед судом і спростовує позицію обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і їх захисників ОСОБА_25 та ОСОБА_24 про наявність підстав для постановлення стосовно ОСОБА_16 виправдувального вироку, а щодо ОСОБА_17 можливої кваліфікації дій за ст.396 КК України (Приховування злочину) і закриття провадження за закінченням строків давності, як то висначено ст.80 КК України.

За загальним правилом кримінально-процесуального законодавства, судовий розгляд кримінального провадження проводиться в межах висунутого обвинувачення, відповідно колегія суддів здійснила такий стосовно обвинувачених ОСОБА_16 і ОСОБА_17 та не встановила підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, як то передбачає ст.337 КПК України.

В ході судового розгляду бвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 не заперечили та не спростували у своїх показах і на запитання учасників процесу фактичних обставин у справі про те, що наприкінці березня 2013 року за попередньою змовою, спільно та разом, перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_6 , вчинили умисне вбивство потерпілого ОСОБА_45 , який на протязі останніх чотирьох років систематично ґвалтував останню з її слів. В подальшому вказані особи, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_46 , розробили чіткий план дій та розподілили ролі кожного під час вчинення злочину. При цьому всі співучасники злочину були обізнані про роль кожного і бажали настання запланованих суспільно-небезпечних наслідків. Колегія суддів, звернула увагу, що обвинувачені прибули на місце злочину разом, в період вчинення протиправних дій перебували разом, знищували сліди вчинення злочину разом, надавали допомогу один одному в ході виконання кожним окремо дій за попереднім розподілом теж разом і не змогли пояснити та довести елементарну необхідність бути за місцем скоєних злочинів знову разом і без зазначення потреби як такої. Так у відповідності до попередньої злочинної домовленості, ОСОБА_17 повинна була під приводом вступу в статевий зв`язок, запросити майбутню жертву до дачного будинку АДРЕСА_6 , де в процесі виконання рольових сексуальних ігор, зв`язати ОСОБА_47 .. В цей час на території даного приватного домоволодіння повинні були ховатись ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які отримавши умовний сигнал від ОСОБА_17 , про те, що потерпілий зв`язаний і не зможе чинити фізичний опір, повинні були вчинити умисне вбивство останнього. Згодом обвинувачені, з метою уникнення кримінальної відповідальності, планували знищити сліди вчиненого злочину, позбутись трупа та синхронізувати свої майбутні покази в частині непричетності до вчинення вчинених ними кримінальних правопорушень.
Захисники ОСОБА_25 і ОСОБА_24 вказавши на недотримання при проведенні досудового слідства стосовно обвинувачених норм кримінально-процесуального Кодексу України не змогли переконати, колегію суддів, про недоведеність вини їх підзахисних зібраними доказами. Так, обвинувальний висновок у кримінальному провадженні із змістом викладеного обвинуваченим обвинувачення був предметом вивчення у підготовчому засіданні. Про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування було повідомлено обвинувачених та захисників за участі яких виконано вимоги ст.290 КПК України, а в подальшому і вимоги ст.ст.291,293 КПК України. Від сторін кримінального провадження жодних заяв, клопотань, скарг до суду щодо не згоди із зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження не зафіксовано, як і не заявлено в ході підготовчого засідання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, про наявність таких, колегія суддів не інформована. При врученні обвинуваченим обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, обвинувачені, яким було забезпечено участь захисників мали отримати належну правову допомогу для достатності і повного розуміння змісту висунутого обвинувачення і потреби для підготовки від нього в разі незгоди. Така позиція колегії суддів узгоджується з судовою практикою у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, в якому зазначено, що деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, остільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. У змісті викладеного обвинувачення зазначено факти матеріальної дійсності, які мали місце і стали підставою для висунення обвинувачення, а саме зазначено місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінальних правопорушень, статті Кримінального Кодексу, які передбачають відповідальність. На думку колегії суддів, доцільно погодитись із зауваженням захисту щодо більш вдалої форми викладення обвинувачення, проте це не виключає можливий його розгляд у постановленому змісті. Припущення захисту про виготовлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_15 і додаткове дописання у ньому обвинувачення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є безпідставними. В частині складання та проведення слідчих дій в ході досудового слідства не уповноваженими на те службовими особами слід виходити із вимог статтей 36,37,38,39,40 КПК України, які визначають повноваження таких, вказують, що такі сторони обвинувачення є самостійними у своїй процесуальній діяльності, дотримуються принципу, форми процесуального керівництва та мають обов`язком проводити слідчі дії, здійснювати досудове розслідування, як і обирати вид тієї чи іншої слідчої дії, чи то огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, чи то протокол огляду та затримання транспортного засобу або ж протокол слідчого експерименту, призначення судових експертиз та інші. Проте, колегія суддів приймає до уваги зауваження щодо недоліків у змісті оформлення процесуальних рішень про доручення розслідувань кримінального провадження слідчими ОСОБА_99 і ОСОБА_100 , остільки встановлені невідповідності в номерах кримінального провадження, датах реєстрації кримінальних правопорушень є очевидними, але не вказують на здійснення слідчих дій такими особами без належних на те правових підстав. На підставі викладеного, як то визначено ч.5 ст.9 КПК України, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини у п.42 рішення цього ж суду від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», розтлумачено що за ст.1 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» держава зобов`язана гарантувати кожному хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, яке має бути ретельним, безстороннім і сумлінним, забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити усіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту. З огляду на заначене, тільки за результатами проведення необхідних слідчих дій достатніх для встановлення об`єктивної істини в обсязі та в залежності від встановленого, є можливим прийняття законного та обґрунтованого рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), характер суспільної небезпеки, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченим покарання запропоноване прокурором, окрім пом`якшеного ОСОБА_17 , як матері, яка виховує дитину, особи винних, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Так, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років та понад 10 років або довічного позбавлення волі із застосуванням конфіскації майна чи без такої.

Обвинувачений ОСОБА_15 має вік 25 років, осудний, вину визнав повністю, є особою молодого віку, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, не перебуває на обліку і під наглядом у лікаря-нарколога та лікар-психіатра згідно довідок Ватутінської міської лікарні Черкаської області від 19 квітня 2013 року, фізично здоровий, відповідно до характеристики виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області по місцю проживання характеризується без зазначення компрометуючих даних, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, згідно до вимоги станом на 22 квітня 2013 року останній раз судимий 20 грудня 2012 року Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та звільнений від відбування покарання із застосуванням трьохрічного іспитового строку в період якого вчинив новий злочин, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_16 має вік 25 років, є осудний, вину не визнав, не одружений, є особою молодого віку, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, не перебуває на обліку і під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра згідно довідок Ватутінської міської лікарні Черкаської області від 20 вересня 2013 року, відповідно до характеристики виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області по місцю проживання характеризується без зазначення компрометуючих даних, до кримінальної відповідальності згідно вимоги станом на 05 вересня 2013 року притягується вперше, фізично здоровий.

Обвинувачена ОСОБА_17 має вік 23 роки, є осудною, вину не визнала, одружена, є особою молодого віку, на утриманні має малолітню дитину сина ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не працююча, не перебуває на обліку і під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра згідно довідок Звенигородської центральної районної лікарні Черкаської області від 23 квітня 2013 року, згідно психологічної характеристики з місця навчання у Ватутінській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Ф. Ватутіна контактна, з однолітками тримається відсторонено, мали місце конфліктні ситуації, стосунки з однокласниками нейтральні, мала референтне коло спілкування, більше з хлопцями, не прагне лідерства, до кримінальної відповідальності, згідно вимоги станом на 22 квітня 2013 року притягується вперше, фізично здорова.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 колегія суддів визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_15 колегія суддів визнає скоєння злочину повторно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 колегією суддів не встановлені.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 колегією суддів не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_17 колегія суддів встановила, як вчинення злочину неповнолітньою.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засуджених і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

За встановлених судом фактичних обставин, дії обвинувачених носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, існував прямий причинний зв`язок. Тому обвинувачені повинні відповідати за фактично спричинені їх протиправними діями наслідки. Обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 досягли віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення вказаних злочинів. Обвинувачена ОСОБА_17 за обставинами кримінального провадження не досягла до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку. Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.102 КК України за особливо тяжкий злочин, поєднаний з умисним позбавленням життя людини - покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому на строк до 15 років. Судове рішення щодо неповнолітнього, повинно відповідати принципам найкращих інтересів дитини, встановлених у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК. Колегія суддів, при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та максимально індивідуалізує покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин, ст.ст. 2, 18, 50 КК України. Тому, призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Таким чином, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпечності вчиненого, конкретних обставин його вчинення, умисний, протиправний характер діяння, його наслідки, а саме те, що злочинні дії обвинувачених призвели до смерті потерпілого, зокрема діда ОСОБА_17 , форму й ступінь вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставин, даних про обвинувачених, якостей та властивостей, що характеризують їх соціальний статус, колегія суддів зазначає про необхідність призначення покарання у виді реального позбавлення волі із застосуванням конфіскації майна, як то визначено ст.59 КК України в межах санкції відповідних статтей Кримінального Кодексу із врахуванням молодого віку обвинувачених.

В судових дебатах державний обвинувач просив про призначення обвинуваченому ОСОБА_15 остаточного покарання із застосуванням ст.ст.70,71 КК України у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі із зарахуванням невідбутої частини покарання за попереднім вироком, обвинуваченому ОСОБА_16 остаточного покарання із застосуванням ст.70 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі, обвинуваченій ОСОБА_17 із застосуванням п.5 ч.3 ст.102 КК України 12 років позбавлення волі, які, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають обставинам кримінального провадження та особам обвинувачених.

Потерпіла наполягала на суворості покарання обвинуваченим, окрім обвинуваченої ОСОБА_17 , на утриманні якої перебуває малолітня дитина.

Обвинувачений ОСОБА_15 та захисник ОСОБА_23 просили суд визнати винуватим та призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі, а то і менше, з врахуванням активного сприяння в розкритті злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_16 та захисник ОСОБА_25 просили суд виправдати за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувачена ОСОБА_17 та захисник ОСОБА_24 просили суд вийти за межі обвинувачення висунутого прокурором, остільки в діях обвинуваченої ознаки іншого кримінального правопорушення.

В останньому слові, обвинувачені не проявили по відношенню до потерпілої ОСОБА_58 зокрема обвинувачена ОСОБА_17 , до неї, як дружини рідного діда, щирості, усвідомлення протиправних дій, наслідків, що призвели до смерті людини, зокрема не звернулись з вибаченням чи іншого виду промовами. Свідомою оцінкою вчинених дій характеризувався лише виступ обвинуваченого ОСОБА_15 ..

Колегія суддів, погоджується, що є доцільним обрати обвинуваченим покарання саме у виді позбавлення волі, але без призначення у розмірі запропонованому прокурором, остільки саме таке покарання за видом відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є їх власністю, як то визначає ст.59 КК України, щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та визначити остаточні покарання за ст.ст.70,71 КК України. Законним та справедливим буде вирок суду в цій частині при такій формі конфіскації, остільки обвинувачені, окрім ОСОБА_15 , вини своєї не визнали та вчинили тяжкі та особливо тяжкі, корисливі злочини, позбавили життя людину. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечитиме практиці Європейського Суду з прав людини і нормам кримінального законодавства України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, які доцільно та обґрунтовано згідно до ст.ст.118,122,124,126 КПК України, стягнути з обвинувачених на користь Держави в розмірі 2301,23 грн., як такі, що підтверджуються.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 , обраний на досудовому слідстві у виді тримання під вартою 19 квітня 2013 року, згідно до ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області та дія якого була продовжена 20 липня 2018 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області, у зв`язку із обранням іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, умови якого були порушені, та 29 травня 2019 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку було виконано, і 10 жовтня 2019 року обрано новий запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор" в термін до 08 грудня 2019 року, доцільно залишити до часу вступу вироку у законну силу.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , обрані на досудовому слідстві у виді домашнього арешту та дія яких продовжена ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2019 року до 26 жовтня 2019 року, доцільно залишити до часу вступу вироку у законну силу.

Обвинуваченому ОСОБА_15 необхідно зарахувати в строк відбуття покарання, термін перебування під вартою, згідно ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2013 року, у якій вказано, що запобіжний захід був обраний 19 квітня 2013 року.

З урахуванням викладеного обвинуваченому ОСОБА_15 , відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року та № 2046-VIII від 18.05.2017 року, слід зарахувати і у термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 квітня 2013 року, як початок строку відбування покарання, по 20 липня 2018 року, як час ухвалення судового рішення про скасування діючого запобіжного заходу на інший, провівши розрахунок один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 10 жовтня 2019 року, часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою вдруге по 23 жовтня 2019 року, час постановлення судового рішення з розрахунку день за день позбавлення волі.

У зв`язку із обраним обвинуваченим видом покарання та потребою забезпечення виконання вироку суду стосовно обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 слід покласти обов`язок на Звенигородський ВП ГУНП в Черкаській області забезпечити їх прибуття до Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор», для відбуття подальшого покарання.

За наявності в обвинуваченої ОСОБА_17 малолітньої дитини сина ОСОБА_101 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , колегія суддів вбачає доцільним, згідно ст.278 КПК України, одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою у справах дітей Звенигородської Районної Державної Адміністрації Черкаської області про необхідність вирішення питання щодо влаштування дитини та встановлення опіки, піклування, перевіривши можливість виконання обов`язку іншим по догляду та виховання дитини, повідомивши про прийняте рішення Городищенський районний суд Черкаської області.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, які доцільно та обґрунтовано згідно до ст.ст.118,122,124,126 КПК України, стягнути з обвинувачених на користь Держави в розмірі 2301 грн. 23 коп., як такі, що підтверджуються довідками: від 06 червня 2013 року №3664 на суму 514 грн. 85 коп.; від 18 травня 2013 року №3183 на сумму 195 грн. 60 коп.; від 16 серпня 2013 року №5558 на суму 441 грн. 30 коп.; від 12 червня 2013 року №3183 на суму 782 грн. 40 коп.; від 08 жовтня 2013 року №6820 на суму 367 грн. 08 коп..

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, колегія суддів повинна вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даній кримінальній справі слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді: зліпку низу взуття, кувалди, одягу ОСОБА_49 (шорти, штани, світер), доріжки, пластикової пляшки, пластикового відра, двох автомобільних подушок безпеки, двох мобільних телефонів, дванадцять слідів капілярних візерунків пальців рук, дев`ять мікронакладень, аркуш паперу з речовиною бурого кольору, зріз тканини з речовиною бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, аркуш паперу з кулькою, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, слід знищити, як такі, що не представляють цінності.

Речові докази у виді: мобільних телефонів «Нокіа N90» та «Sony Ericsson K 850i»; автомобіля «Volkswagen Passat В-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , слід повернути ОСОБА_102 , звільнивши від зобов`язання за зберігальними розписками, як власника.

Речові докази у виді: документів на ім`я ОСОБА_67 та ключів до автомобіля «Volkswagen Passat В-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , слід повернути ОСОБА_102 за належністю як власнику.
Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати ОСОБА_15 винуватим в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за п.12 ч.2 ст.115 КК України і призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Визнати ОСОБА_15 винуватим в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Визнати ОСОБА_15 винуватим в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 роки позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_15 винуватим в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.357 КК України і призначити покарання у виді 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання ОСОБА_15 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за вироком частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 2 роки позбавлення волі за попереднім вироком Ватутінського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2012 року і визначити ОСОБА_15 остаточну міру покарання 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_15 рахувати з 23 жовтня 2019 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 19 квітня 2013 року, як початок строку відбування покарання, по 20 липня 2018 року, як час ухвалення судового рішення про скасування діючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший у виді домашнього арешту, провівши розрахунок один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 10 жовтня 2019 року, часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою вдруге по 23 жовтня 2019 року, час постановлення судового рішення з розрахунку день за день позбавлення волі. .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Визнати ОСОБА_16 винуватим в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за п.12 ч.2 ст.115 КК України і призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Визнати ОСОБА_16 винуватим в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання ОСОБА_16 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 у виді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

Визнати ОСОБА_17 , як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин) у неповнолітньому віці, винуватою в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні кримінального правопорушення за п.12 ч.2 ст.115 КК України і призначити покарання із застосуванням п.5 ч.3 ст.102 КК України, у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_17 у виді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в рівних частинах на користь Держави Україна процесуальні витрати в розмірі 2301 (дві тисячі триста одна) грн. 23 коп..

Речові докази у кримінальному провадженні у виді: зліпку низу взуття, кувалди, одягу ОСОБА_49 (шорти, штани, світер), доріжки, пластикової пляшки, пластикового відра, двох автомобільних подушок безпеки, двох мобільних телефонів, дванадцять слідів капілярних візерунків пальців рук, дев`ять мікронакладень, аркуш паперу з речовиною бурого кольору, зріз тканини з речовиною бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, аркуш паперу з кулькою, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити, як такі, що не представляють цінності.

Речові докази у виді: мобільних телефонів «Нокіа N90» та «Sony Ericsson K 850i»; автомобіля «Volkswagen Passat В-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_102 , звільнивши від зобов`язання за зберігальними розписками, як власнику.

Речові докази у виді: документів на ім`я ОСОБА_67 та ключів до автомобіля «Volkswagen Passat В-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_102 за належністю як власнику.

Виконання вироку стосовно обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 покласти на Ватутінський ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області та в частині вжиття заходів піклування про малолітню дитину обвинуваченої ОСОБА_17 на службу у справах дітей Звенигородської Районної Державної Адміністрації Черкаської області, з повідомленням про виконання Городищенський районний суд Черкаської області.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та направити для виконання до вище зазначених установ.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3