ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м.Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000013 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_10 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, який працює майстром КП «Міськшеп», уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_5
ОСОБА_9
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_8
ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
На вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 в інтересах

____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 724/1257/17
Провадження №11-кп/822/438/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.ст.193,366 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просить вирок районного суду в частині його засудження за ч.1 ст.366 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вважає вирок районного суду незаконним на необґрунтованим, ухваленим з порушеннями вимог процесуального права. Апелянт вказує, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження його винуватості, а наведені у вироку докази не доводять, а спростовують його вину. На думку апелянта, районний суд безпідставно виокремив від всіх договорів підряду, укладених з ПП ОСОБА_9 , 14 з них, як такі, що містять неправдиві відомості про дату укладення. На підставі наведеного просить апеляційний суд повторно дослідити встановлені районним судом обставини та закрити кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі просить вирок районного суду щодо засудження її підзахисного за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції у вироку не дав належну оцінку всім дослідженим доказам, не аргументував, чому договори не могли бути укладені 30.03.2018р. і яким числом вони повинні були бути датовані в такому випадку. На думку апелянтки, районним судом було проігноровано показання свідків, які вказували, що роботи в лісгоспі проводив саме ПП ОСОБА_9 . Вважає, що суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, зазначивши у вироку, що роботи по заготівлі деревини ОСОБА_9 виконував до складання договорів підряду 30.03.2012 року. Крім того, вказує, що ОСОБА_9 було оголошено про підозру 14 вересня 2016 року, обвинувальний акт складено 14 січня 2017 року, а фактичний доступ до матеріалів досудового розслідування надано лише 14 серпня 2017 року, що свідчить про те, що він був складений поза межами строків досудового розслідування.

Захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просять просять вирок районного суду щодо засудження ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення. Свої вимоги обґрунтовують тим, що стороною обвинувачення не доведено внесення неправдивих відомостей щодо дати укладення договорів підряду. Вказують, що допитані у суді першої інстанції свідки спростували факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 . Крім того вважають, що обвинувальний акт складено за межами строку досудового розслідування, чим порушено право їх підзахисного на захист.

Прокурор в своїй апеляції просить вирок суду, в частині виправдання за недоведеності вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України скасувати, ухвалити новий, яким визнати винуватим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.191 КК України. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районний суд виправдовуючи обвинувачених за ч.3 ст.191 КК України, не врахував показання

свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які надали показання в районному суді про те, що частину робіт в ДП «Хотинське лісове господарство» виконували вони. Вважає, що до показань свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суду слід віднестися критично, оскільки вони спрямовані на уникнення обвинуваченими відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції не було винесено ухвалу про складання досудової доповіді органом пробації.

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком один рік.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. За ч.3 ст. 191 КК України та за ч.1 ст.366 КК України в частині укладення окремих договорів підряду ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст.366 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком один рік.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. За ч. 3 ст. 191 КК та за ч.2 ст.27, ч.3 ст.366 України, частині укладення окремих договорів підряду ОСОБА_9 виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Згідно вироку районного суду, обвинувачений ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора державного підприємства «Хотинське лісове господарство», будучи службовою особою, умисно, за попередньою змовою з фізичною особою-приватним підприємцем ОСОБА_9 , у березні 2012 року вніс до офіційних документів - договорів підряду на виконання лісових робіт, а саме, щодо дати укладання договорів № 102 від 30.03.2012р., № 103 від 30.03.2012р., № 104 від 30.03.2012р., № 105 від 30.03.2012р., № 106 від 30.03.2012р., №111 від 30.03.2012р., № 112 від 30.03.2012р., № 113 від 30.03.2012р., № 114 від 30.03.2012р., № 115 від 30.03.2012р., № 116 від 30.03.2012р., № 117 від 30.03.2012р., № 118 від 30.03.2012р., № 119 від 30.03.2012р., та їх змісту.

Для цього, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та невстановленими технічними засобами, у березні 2012 року ОСОБА_5 вніс до текстів договорів підряду на виконання лісових робіт № 102 від 30.03.2012р.,

№ 103 від 30.03.2012р., № 104 від 30.03.2012р., № 105 від 30.03.2012р., № 106 від 30.03.2012р., № 111 від 30.03.2012р., № 112 від 30.03.2012р., № 113 від 30.03.2012р., № 114 від 30.03.2012р., № 115 від 30.03.2012р., № 116 від 30.03.2012р., № 117 від 30.03.2012р., № 118 від 30.03.2012р., № 119 від 30.03.2012р., про те, що державне підприємство «Хотинське лісове господарство» в особі директора ОСОБА_5 «Замовник» з однієї сторони, протягом березня-грудня 2012 року, доручало приватному підприємцю ОСОБА_9 «Підряднику» з другої сторони, виконувати роботи з заготівлі лісодеревини у лісництвах ДП «Хотинське лісове господарство» та оплатити їх, підписав і скріпив печаткою ДП «Хотинське лісове господарство». У подальшому, за попередньою домовленістю, дані договори підряду на виконання лісогосподарських робіт були підписані та скріплені особистою печаткою приватного підприємця ОСОБА_9 .

Крім того, ОСОБА_9 , будучи зареєстрованим, як фізична особа-приватний підприємець, являючись співучасником злочину, а саме його виконавцем, умисно, за попередньою змовою з директором ДП «Хотинське лісове господарство» ОСОБА_5 , у березні 2012 року, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів-договорів підряду на виконання лісогосподарських робіт, а саме щодо дати укладання договорів № 102 від 30.03.2012 р., № 103 від 30.03.2012 р., № 104 від 30.03.2012 р., № 105 від 30.03.2012 р., № 106 від 30.03.2012 р., № 111 від 30.03.2012 р., № 112 від 30.03.2012 р., № 113 від 30.03.2012 р., № 114 від 30.03.2012 р., № 115 від 30.03.2012 р., № 116 від 30.03.2012 р., № 117 від 30.03.2012 р., № 118 від 30.03.2012 р., № 119 від 30.03.2012 р., та їх змісту, про те, що ним протягом березня-грудня 2012 року брались зобов`язання на виконання робіт у лісництвах ДП «Хотинське лісове господарство» щодо заготівлі лісодеревини, підписав їх та скріпив своєю печаткою приватного підприємця.

Згідно вироку районного суду ОСОБА_5 виправдано у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 191 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України в частині дати укладання договорів підряду № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від 15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р., та їх змісту, а також виправдано ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 191 КК України та за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України в частині дати укладання договорів підряду № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від 15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р., та їх змісту у зв`язку із недоведеністю вчинення ними даних кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги та заперечили проти апеляційних вимог прокурора, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, залишивши подані апеляційні скарги сторони захисту без задоволення, вислухавши учасників судового розгляду в судових дебатах, надавши обвинуваченим останнє слово, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить
до наступного.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
У відповідності п.13 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Згідно положенням ст. 84 КК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За частиною 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладений на слідчого та прокурора.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано, що призвело до передчасних його висновків про доведеність вини ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_9 за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.
Апеляційним судом встановлено, що згідно обвинувачення, визнаного районним судом доведеним, ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора ДП «Хотинське лісове господарство», будучи службовою особою, умисно, за попередньою змовою з ПП ОСОБА_9 , у березні 2012 року вніс до офіційних документів - договорів підряду на виконання лісових робіт, а саме, щодо дати укладання договорів №102, №103, №104, №105, №106, №111,

№112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119 (всі датовані 30.03.2012 р.), та їх змісту, а саме що ДП «Хотинське лісове господарство» в особі директора ОСОБА_5 «Замовник» з однієї сторони, протягом березня-грудня 2012 року, доручало приватному підприємцю ОСОБА_9 «Підряднику» з другої сторони, виконувати роботи з заготівлі лісодеревини у лісництвах ДП «Хотинське лісове господарство» та оплатити їх. Дані договори підписані та скріплені відповідними печатками.

Крім того, районним судом визнано недоведеним обвинувачення в тому, що ПП ОСОБА_9 , будучи виконавцем злочину, умисно, за попередньою змовою з директором ДП «Хотинське лісове господарство» ОСОБА_5 , у березні 2012 року, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів-договорів підряду на виконання лісогосподарських робіт, а саме щодо дати укладання договорів №102, №103, №104, №105, №106, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119 (всі датовані 30.03.2012 р.), та їх змісту, про те, що ним протягом березня-грудня 2012 року брались зобов`язання на виконання робіт у лісництвах ДП «Хотинське лісове господарство» щодо заготівлі лісодеревини, підписав їх та скріпив своєю печаткою приватного підприємця. За вказаним обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виправдано за ч. 3 ст. 191 КК України за недоведеністю вчинення ними вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, виправдано ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_9 за ч.2 ст.27 КК ч.1 ст.366 України в частині дати укладання окремих договорів підряду: № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від 15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р., та їх змісту,у зв`язку із недоведеністю вчинення ними даних кримінальних правопорушень.

Зокрема, у вироку районного суду зазначено, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України та ч.2 ст.27 КК ч.1 ст.366 України відповідно, доведена наступними дослідженими районним судом доказами:
- договорами підряду на виконання лісових робіт №102 від 30.03.2012р., №103 від 30.03.2012р., №104 від 30.03.2012р., №105 від 30.03.2012р., №106 від 30.03.2012р., №111 від 30.03.2012р., №112 від 30.03.2012р., №113 від 30.03.2012р., №114 від 30.03.2012р., №115 від 30.03.2012р., №116 від 30.03.2012р., №117 від 30.03.2012р., №118 від 30.03.2012р., №119 від 30.03.2012р., № 120 від 30.03.2012р., з яких вбачається, що між ДП «Хотинський лісгосп» в особі директора ОСОБА_5 названий далі «замовник», з однієї сторони доручило фізичній особі приватному підприємцю ОСОБА_9 «підряднику» з другої сторони виконувати роботи з заготівлі лісодеревини у лісництвах Державного Підприємства «Хотинське лісове господарство» в термін з 30 березня 2012 року до 31 грудня 2012 року (Том 1, а.с.117-119; Том 2, а.с.1, 6, 9, 15, 25, 29, 34, 47, 52, 55, 61, 65);
- актами прийому-здачі робіт до договорів підряду № 102 від 30.03.2012р., № 103 від 30.03.2012р., № 104 від 30.03.2012р., № 105 від 30.03.2012р., № 106 від 30.03.2012р., №111 від 30.03.2012р., № 112 від 30.03.2012р., № 113 від 30.03.2012р., № 114 від 30.03.2012р., № 115 від 30.03.2012р., № 116 від 30.03.2012р., № 117 від 30.03.2012р., № 118 від 30.03.2012р., № 119 від 30.03.2012р., № 120 від 30.03.2012р., (Том 1, а.с.137, 139-140, 142-144, 146-147, 149-154, 157; Том 2, а.с.2-5, 7-8, 10-14, 16-24, 26-28, 30-33, 35-46, 48-51, 53-54, 56-60, 62-64, 66);
- трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 14.03.2012 року (Том 1 а.с. 106);
- показаннями свідка ОСОБА_19 .
Апеляційний суд вважає, що, формально перерахувавши вказані докази, районний суд однак не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у районному та апеляційному суді винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень не визнали та надали аналогічні показання, згідно яких в кінці грудня 2011 року Хотинським лісгоспом було проведено тендер на виконання робіт у Хотинському лісовому господарстві на 2012 рік, одним з переможців якого став ОСОБА_9 . З січня 2012 року на ОСОБА_9 було виписано лісорубні квитки на рік та він фактично мав право виконувати лісозаготівельні роботи, однак вся тендерна документація була передана на перевірку в Держлісагентство. Коли вона повернулася до Хотинського лісгоспу, були укладені всі договори підряду. Протягом січня-лютого 2012 року ОСОБА_9 разом зі своїм братом проводили лісові роботи на підставі виписаних лісорубних квитків на власний ризик, оскільки є види рубок, які могли проводитись лише в цей період, інакше екологічна інспекція могла накласти штраф. Договори підряду та акти виконаних робіт укладені в один день, оскільки саме тоді повернулася з перевірки тендерна документація. Роботи, зазначені в договорах підряду та актах прийому-здачі робіт, були фактично проведені, однак розрахунок за них досі не здійснено, а тому лісгосп має заборгованість перед ОСОБА_9 , яка частково була відшкодована за рішенням господарського суду. Працівники лісгоспу замість ОСОБА_9 лісозаготівельні роботи не виконували, лише допомагали збирати гілки від повалених дерев та проводили інші дрібні роботи на ввірених їм ділянках.
З досліджених апеляційним судом договорів № 102 від 30.03.2012 р., №103 від 30.03.2012 р., №104 від 30.03.2012 р., №105 від 30.03.2012 р., № 106 від 30.03.2012 р., №111 від 30.03.2012 р., №112 від 30.03.2012 р., №113 від 30.03.2012 р., №114 від 30.03.2012 р., №115 від 30.03.2012 р., №116 від 30.03.2012 р., №117 від 30.03.2012 р., №118 від 30.03.2012 р., №119 від 30.03.2012 р. та актів прийому-здачі робіт згідно вказаних договорів, вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 існували договірні правовідносини, а сторонами умови договорів належно виконано, що підтверджено підписами комісії, яка приймала роботи.
Крім того, апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_9 не отримав кошти за фактично виконану ним роботу, що підтверджується рішенням господарського суду Чернівецької області від 10.07.2013р., яке набрало законної сили, згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 01.10.2013р., договір підряду на виконання лісових робіт №113 від 30.03.2012р. між ДП «Хотинське лісове господарство» та ПП ОСОБА_9 визнано дійсним. Іншим рішенням цього ж суду від 07.04.2015р. з ДП «Хотинське лісове господарство» на користь ПП ОСОБА_9 стягнуто заборгованість за договором підряду №113 від 30.03.2012р. (Том 1, а.с.100-105).
Листами Чернівецького обласного управління лісового та мисливського господарства від 20.09.2016 року №07-16/841 і ДП «Хотинський лісгосп» від 19.09.2016 року №515 підтверджено наявність заборгованості ДП «Хотинський лісгосп» перед ПП ОСОБА_9 (т.1 а.с.107-108).

Також, згідно Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в Державному підприємстві «Хотинське лісове господарство» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року № 24-25/4 від 14.01.2014 року, що проведеною ревізією встановлено, що відповідно до актів прийому-здачі робіт за виконані лісогосподарські роботи за період 2012 року, які надані до ревізії, ПП ОСОБА_9 заготовлено лісопродукції в сумі в кількості 6810,87м3 (деревина) та 1901,0 с/м (хворост), загальна вартість робіт склала 321 199,72 грн. Випадків документального підтвердження виконання лісових робіт самими працівниками ДП «Хотинське лісове господарство» (нарядів-актів на виконання робіт (ф. ЛГ-1), записів в журналах виконаних лісогосподарських робіт, в той самий період та в тих самих квадратах, виділах (ділянках) де виконувались роботи ПП ОСОБА_9 відповідно до укладених договорів підряду, за період березень-травень 2012 року по Новоселицькому та Колінківському лісництвах не встановлено.(а.с.122-136, том 1).
Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 підтвердили суду, що роботи за договорами виконувались ОСОБА_9 та його братом ОСОБА_18 .
Допитаний судом апеляційної інстанції свідок майстер лісу Хотинського лісгоспу ОСОБА_13 пояснив, що протягом 2012 року на ввірених йому ділянках вирубку здійснював ОСОБА_9 і частково його бригада як майстра лісу провадила невеликий об`єм робіт. За ці роботи ОСОБА_9 усно пообіцяв розрахунок, однак не здійснив його, оскільки йому самому не заплатило лісництво.
Свідок ОСОБА_16 в апеляційному суді підтримав свої показання, надані районному суду та пояснив, що з січня 2012 року на ввірених йому ділянках лісозаготівельні роботи проводилися ним, оскільки він був майстром лісу. ОСОБА_9 на цих ділянках роботи не проводив. З ОСОБА_16 за проведені роботи мав розрахуватися лісгосп, однак розрахунки так і не були проведені.
Свідок ОСОБА_15 у ході допиту апеляційному суду пояснив, що в 2012 році працював у Хотинському лісгоспі головним лісником, тобто, першим заступником директора ОСОБА_5 , та іноді виконував його обов`язки, в які входило, зокрема, і затвердження актів прийому-здачі робіт. Свідок пояснив, що директор чи в.о. директора лісгоспу лише затверджував акт, а готували його фахівці лісгоспу. Стверджував, що протягом 2012 року Хотинському лісгоспу шкода заподіяна не була, оскільки вартість деревини набагато вища, ніж вартість виконаних робіт, і будь-яка фіктивність була б одразу виявлена ревізійними службами, які регулярно проводять перевірки документів. Вказав, що вся деревина за 2012 рік була оприбуткована згідно актів прийому-здачі робіт.
Свідок ОСОБА_25 апеляційному суду надав показання, згідно яких він протягом 2012 року працював майстром лісу у Колінківському лісництві. На ввірених йому ділянках валку та вивезення дерев відповідно до лісорубних квитків проводили ПП ОСОБА_9 та його брат. Працівниками лісництва при цьому здійснювалися незначні роботи чистка лісосіки, прибирання площі.

Незважаючи на те, що стороною обвинувачення не спростовано даних показань та письмових доказів, суд першої інстанції не оцінив їх як докази невинуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а лише формально навів їх у вироку.
У відповідності до ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з кримінальним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Повторно безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у кримінальному провадженні докази, в обсязі і порядку, узгодженому зі сторонами апеляційного провадження, колегія суддів доходить висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, оскільки не встановлено, які саме неправдиві відомості було внесено до договорів підряду, роботи за якими були добросовісно виконані підрядником.
Таким чином, право сторін на рівність у поданні доказів апеляційним судом забезпечено повністю у ході судового розгляду.
Поряд з цим, апеляційний суд вважає ,що районний суд дійшов вірного висновку необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України в частині дати укладання договорів № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від 15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р., та обвинуваченого ОСОБА_9 за обвинуваченняи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України в частині дати укладання договорів № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від 15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р., оскільки аналізом досліджених районним судом та перевірених
апеляційним судом доказів встановлено, що вони не доводять винуватість обвинувачених поза розумним сумнівом.
Дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, районний суд вірно встановив, що всі договори підряду було виконано саме ПП ОСОБА_9 , який здійснював порубку лісу на підставі договорів та виданих лісорубних квитків, будучи переможцем тендеру, лісгосп в повному об`ємі отримав лісову продукцію від підрядника, яку у законний спосіб було реалізовано та, підприємство отримало легальні доходи.
Крім цього допитані в районному суді свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_15 показали, що вони підписували акти прийому-здачі робіт, до яких ніяких претензій не було, а також вказали, що ПП ОСОБА_9 проводив порубку лісу на виконання договорів підряду, і вони своїми підписами затверджували акти прийому-передачі виконаної ОСОБА_9 роботи.
А тому, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи прокурора про те, що районний суд виправдовуючи обвинувачених за ч.3 ст.191 КК України, не врахував показання свідків обвинувачення та не поставився критично до показань свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
За таких обставин, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів поза розумним сумнівом не доводить винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_9 і не може бути визнана достатньою для ухвалення щодо них обвинувального вироку, що відповідно до вимог ст.ст.409, 411 КПК України є підставою для його скасування.
Згідно з ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно ст.417 КПК України апеляційний суд, встановивши у даному кримінальному провадженні обставини, передбачені п.2 ч.1 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , оскільки встановлено відсутність в діянні обвинувачених складу інкримінованого їм кримінального правопорушення.
В частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України в частині дати укладання договорів № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від 15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р., та обвинуваченого ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України в частині дати укладання договорів № 132 від 25.05.2012 р., № 133 від 25.05.2012 р., № 148 від 06.06.2012 р., № 155 від
15.06.2012 р., № 170 від 19.07.2012 р., № 177 від 03.09.2012 р., № 179 від 03.09.2012 р. вирок районного суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а ОСОБА_9 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

05.11.2019 року
(дата засвідчення копії)