ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
та сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000140, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 25 лютого 2019 року близько 07 години ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі будинку № 51 по вулиці Сагайдачного міста Володимир-Волинський Волинської області, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу відкрив двері автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 15000 гривень, який належить ОСОБА_6 , після чого привів в дію його двигун, використовуючи ключ, який знаходився в замку запалювання та розпочав рух автомобілем в напрямку села Стежаричі Володимир-Волинського району Волинської області, тим самим незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_4 умисно незаконно заволодів транспортним засобом, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро покаявся. Підтвердив фактичні обставини про вчинення ним незаконного заволодіння 25 лютого 2019 року автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Зазначив, що вчинив даний злочин не з корисливих мотивів. Скористався необачністю потерпілого та заволодів відкритим його автомобілем для того щоб покататись, і на ньому поїхав в напрямку села Стенжаричі Володимир-Волинського району Волинської області, де застряг у полі, був виявлений та затриманий військовослужбовцями Державної прикордонної служби.
Потерпілий ОСОБА_6 був присутнім у підготовчому провадженні в даній справі. Заявив, що не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального і морального характеру. Просив розглянути справу за його відсутності, а обвинуваченого суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.
При встановлених обставинах, оцінюючи наявні докази, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною повністю, а кваліфікацію його дій вірною.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Одружений, має неповнолітню дочку. Не працює. На підставі ст.89 КК України не судимий.
За матеріалами складеної Володимир-Волинським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області досудової доповіді у справі від 17 травня 2019 року, фактор ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінений як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, спосіб його життя, історію правопорушень та ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства.
При призначенні покарання суд приймає до уваги те, що заподіяння реальної шкоди потерпілому було відвернуто правоохоронним органом, потерпілий ОСОБА_6 не має жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, просив суд його суворо не карати. У зв`язку з цим суд не приймає в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого ним збитку, яка встановлена обвинувальним актом, оскільки заподіяння шкоди потерпілому було відвернуто не добровільно та не з ініціативи обвинуваченого.
При встановленні розміру покарання обвинуваченому суд також враховує його суб`єктивне відношення до вчиненого, а саме те, що він покаявся, усвідомив наслідки вчиненого, попросив вибачення у потерпілого.
Відтак, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Виявом справедливості при призначенні покарання є питання його відповідності вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому балансі із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку публічного обвинувачення, потерпілого, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, стан сім`ї, психічне відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений ним злочини віднесений до категорії середньої тяжкості, згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.289 КК України із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Речові докази слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся, арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 370-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 26 березня 2019 року до набрання вироком законної сили залишити в силі.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в загальному розмірі 1144 (одна тисяча сорок чотири) гривень за проведення судової дактилоскопічної експертизи.
Речовий доказ, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено для зберігання на майданчик Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області - повернути потерпілому ОСОБА_6
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, скерувати потерпілому.

Головуючий: (підпис).

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1