Справа № 589/2436/19
Провадження № 1-кс/589/1512/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

5 червня 2019 року слідчим в межах кримінального провадження № 0000776 за ч.1 ст. 358 КК України внесено до суду клопотання, в якому суб`єкт звернення просить накласти арешт на автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ 554», д.н.з. НОМЕР_1 та колоди берези загальною кубомасою 6,04 м.куб., які в ньому знаходяться.
У судовому засідання слідчий підтримав клопотання та просив задовольнити.
Володілець майна, а саме деревини, та його представник в судовому засідання просили відмовити у задоволенні клопотання.
Перевіривши доводи та вивчивши матеріали, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, в випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди злочину.
Згідно ч.2,3 ст.171КПКУкраїни в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч.2 ст. 173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту (ч. 1ст. 173 КПК України).
Згідно клопотання слідчого, у провадженні слідчого відділення Шосткинського ВПГУ НП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № 0000776 за ознаками злочину, передбаченого за ч.1ст.358 КК України. Відповідно до витягу з ЄРДР, 04 червня 2019 року в денний час невстановлена особа підробила офіційний документ, який видається підприємством, а саме товарно-транспортну накладну при перевезенні деревини автомобільним транспортом на відпуск Шосткинським лісництвом ДП «Шосткинське лісове господарство» дров`яної деревини берези загальною кубомасою 6,04 м.куб.
Також з матеріалів клопотання вбачається, що 4 червня 2019 року проведено огляд місця події та вилучено вищевказану деревину разом з транспортним засобом, в якому її перевозили.
Слідчий зазначив, що вилучене майно має значення для розслідуваного кримінального провадження, оскільки є підстави вважати, що на ньому збереглися сліди злочину, а тому він є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Так, стаття 358 ч. 1 КК України, за якою проводиться досудове розслідування, передбачає відповідальність за підроблення документів.
Таким чином слідчий, з огляду на викладені норми закону (ст. 98, 170, 171, 173 КПК України), повинен був навести у клопотанні інформацію про те, яка сукупність даних дала йому підстави дійти логічного висновку про те, що транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні за фактом підробки товарно-транспортної накладної.
Разом з цим, слідчий буд-яких аргументів цьому не навів, а, посилаючись на те, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину, слідчий не зазначив що це за сліди, зважаючи на те, що сліди злочину - це зміни навколишнього, пов`язаного з учиненням злочину, середовища, у вигляді утворених матеріальних та ідеальних відображень цієї події.
Також слідчий не зазначив, чому детальний огляд вищезазначених предметів буде недостатнім для проведення розслідування по факту підробки накладної.
Крім того, за змістом ст. 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.
Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення,зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.(Позиція ВС/ККС № 740/5066/15-к від 07.06.2018)
Згідно даних ЄРДР, відомості про злочин внесено до реєстру 4.06.2019 року о 19.21 год.
Огляд місця події проведено 4.06.2019 року в період з 13.20 год до 14.00 год.
Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які достатні дані, які свідчили про вчинення будь-якого злочину, а тим більше злочину, передбаченого ст. 358 КК України, на момент проведення огляду транспортного засобу до внесення відомостей в ЄРДР.
Відповідно, вказане має наслідком вважати протокол огляду недопустимим доказом, а вилучення під час нього речей - незаконним.
Слід також зазначити, що відповідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
З матеріалів клопотання вбачається та в судовому засіданні встановлено, що слідчий дізнався про наявність підстав вважати що мав місце факт вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, вже після проведення огляду та вилучення майна, а саме тоді, коли відбулася проплата за деревину, яка знаходилась на транспортному засобі.
На момент же вилучення цих речей слідчий не мав ніяких підстав вважати, що ці речі мають значення для кримінального провадження, а отже не мав права їх вилучати.
Більше того копії накладної та товарного чеку залучено до матеріалів провадження поза межами процедури встановленої в КПК України та також до моменту внесення відомостей до ЄРДР, що свідчить про те, що вони не є доказами у справі.
Також необхідно звернути увагу на те, що згідно роз`яснень ВС/ККС у постанові від 1лютого 2018року у справі №51-230км 18, огляд місця події, проведення якого допускається до внесення відомостей до ЄРДР та без ухвали слідчого судді, являє собою саме огляд місця події злочину.
В свою чергу в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, був вчинений саме на місці проведення огляду, який мав місце 04 червня 2019 року.
Тобто вказані обставини також підтверджують факт відсутності правових підстав для проведення огляду та вилучення майна.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий не зміг довести у клопотанні необхідність накладення арешту на майно, яка б відповідала законній меті, що відповідно дост.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.170,171,172,173,309,376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: автомобіля марки «ЗИЛ ММЗ 554», д.н.з. НОМЕР_1 та колод берези загальною кубомасою 6,04 м.куб.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1