Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/521/19 Головуючий у суді І-ої інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ої інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали заяви ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, за апеляційною скаргоюзасудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2019, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, неодруженого, освіта повна середня, на території України не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.10.2016 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.01.2017 вважається засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з випробуванням, іспитовим строком 2 роки,
- 04.09.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, а саме з 18.10.2016 року по 10.01.2017 року та з 19.02.2018 року по 05.01.2019 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2019 відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.
Своє рішення районний суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 вчинив злочини після 20 червня 2017 року, а саме: 10.02.2018 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований лише з 19.02.2018 року, а тому дія Закону № 838-VIII на нього не розповсюджується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та зарахувати строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, а саме з 18.10.2016 року по 10.01.2017 року та з 19.02.2018 року по 05.01.2019 року.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.09.2018 йому призначено покарання за сукупністю злочинів і приєднано невідбуту частину покарання, коли він вчини перший злочин діяли вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, які передбачали зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому вимоги закону розповсюджуються і на останній злочин.
А тому на думку апелянта йому необхідно зарахувати строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, а саме з 18.10.2016 року по 10.01.2017 року та з 19.02.2018 року по 05.01.2019 року.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення апеляційної скарги , вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Велика Палата Верховного Суду 29.08.2018 року під час розгляду справи №663/537/17 надала правовий висновок щодо застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Суд вказав, що один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі застосовується, зокрема, якщо особа вчинила злочин у період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно) (пряма дія Закону № 838-VIII).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 04.09.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного судом м. Кіровограда від 18.10.2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.01.2017 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Строк відбування покарання обраховано з 04.09.2018 року, зарахувавши до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 19.02.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З вироку Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 04.09.2018 року вбачається, що засудженим ОСОБА_7 вчинено злочини після 20 червня 2017 року, а саме: 10.02.2018 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований лише 19.02.2018 року.

Таким чином враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, колегія суддів погоджується з думкою судді районного суду про те, що дія Закону № 838-VIII на ОСОБА_7 не розповсюджується, оскільки ОСОБА_7 вчинено злочини після 20 червня 2017 року, а саме: 10 лютого 2018 року.

Що стосується доводів ОСОБА_7 стосовно зарахування строку попереднього ув`язнення з підстав призначення йому остаточного покарання за ст. 71 КК України необхідно зазначити наступне.
Так призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 районний суд призначив останньому покарання за сукупністю вироків тим самим частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного судом м. Кіровограда від 18.10.2016, зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.01.2017 і за сукупністю вироків визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Вимоги абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, встановлюють те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_7 районний суд призначив останньому покарання за сукупністю вироків та законодавцем встановлено зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення колегія суддів вважає необгрунтованими доводи ОСОБА_7 стосовно зарахування строку попереднього ув`язнення з підстав призначення йому остаточного покарання за ст. 71 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те апеляційну скаргу ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2019, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» в редакції від 24.12.2015 року, - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2019, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» в редакції від 24.12.2015 року, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9 Ремез