Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/830/19
№ провадження 1-кп/541/181/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , -

- за ст. 263 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, в кінці серпня 2018 року в денний час доби, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на території Попівської сільської ради, неподалік водоймища «Лендин», що знаходиться неподалік вул. Ломоносова с. Попівка, Миргородського району, де серед чагарників в траві знайшов тканеву сумку світло зеленого кольору, в середині якої знаходились бувший у використанні одяг та в полімерному пакеті ручна граната РГД- 5 із вкрученим запалом УЗРГМ-2 та 21 патрон калібру 5,45x39мм.

Після цього, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що знайдені ним ручна граната РГД-5 із вкрученим запалом УЗРГМ-2 та патрони в кількості 21 штук являються бойовими припасами, оскільки в минулому проходив строкову військову службу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, забрав вищевказані боєприпаси, обернувши їх у своє володіння, тим самим незаконно придбав гранту та 21 патрон та без передбаченого законом дозволу переніс їх до житлового будинку за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тобто здійснив їх незаконне носіння при собі.

У подальшому, починаючи з часу придбання, тобто з кінця серпня 2018 року, ОСОБА_5 , зберігав у приміщенні свого житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ручну гранату РГД-5 з вкрученими запалами УЗРГМ-2 та 21 патрон калібру 5,45x39 мм, тобто без передбаченого законом дозволу зберігав бойові припаси.

Крім того, о 07:46 год. 20.03.2019 під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено в опечатаному вигляді:

- згідно висновку судової балістичної експертизи № 443 від 22.03.2019:

1) шістнадцять патронів, які являються бойовими припасами - проміжними військовими патронами з кілями «ПС» калібру 5,45x39 мм, зразку 1974 року, виготовлені промисловим способом;

2) п`ять патронів, які являються бойовими припасами - проміжними військовими патронами з кілями «Т» калібру 5,45x39 мм, зразку 1974 року, виготовлені промисловим способом;

- згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи №34 від 25.03.2019:

3) уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2;

4) корпус ручної гранати РГД-5, споряджений в середині, які ОСОБА_5 переніс, зберігав, придбав без передбаченого законом дозволу. Вищевказана граната РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 придатна до вибуху, та належить до категорії боєприпасів, відповідно до висновку експерта №38 від 28.03.2019.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

28 березня 2019 року у кримінальному провадженні №0000206 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за ст.263 ч.1 КК України, у виді 3-х років позбавлення волі та передбачено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Захисником ОСОБА_5 подано до суду клопотання підтримане обвинуваченим про звільнення від сплати процесуальних витрат на залучення експертів відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення цього клопотання, зважаючи на те, що обвинувачений є безробітним.

Враховуючи вказану обставину, суд вважає за можливе не стягувати з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2574 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,
з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 березня 2019 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000206.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання по ст. 263 ч.1 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

1) оптичний DVD-R диск із відеозаписом знищення відповідно до акту №16 від 26.03.2019 року знешкодження (розрядження, руйнування, знищення) вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів (корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2) - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000206;

2) 14 патронів калібру 5,45x39 мм, 7 гільз та 2 кулі які поміщено до спеціального пакету експертної служби МВС України №2578133, осколки (рештки) гранати РГД-5 та запалу УЗГРМ-2, поміщені в спеціальні пакети Експертної служби МВС України №3155000, №3155001 які зберігаються в камері зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6