ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1701/19

15 листопада 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, м.Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 від 28.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рошнів, Тисменицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом осіб рядового складу, старший механік водій 1-го гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 3-ї гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу та проходячи військову службу на посаді старшого механіка - водія 1-го гірсько-штурмового відділення 1-го гірсько-штурмового взводу 3-ї гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 05 серпня 2018 року близько 21 год. 00 хв., без будь - яких поважних причин, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце служби - місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). 26 червня 2019 року близько 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 самостійно повернувся на військову службу шляхом з`явлення до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання обов`язків з військової служби, а вільний від військової служби час у період з 05 серпня 2018 року 21 год. 00 хв. по 26 червня 2019 року 10 год. 00 хв. проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.

Даній дії ОСОБА_3 , які виразились в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Суд, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 зазначеними вище діями, у період з 21 год. 00 хв. 05 серпня 2018 року по 10 год. 00 хв. 26 червня 2019 року, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, самовільно залишив військову частину, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а тому суд кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, а також приймає до уваги, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

На підставі вищевикладеного і враховуючи, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, наявність в останнього декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374,376,395 КПК України, 75-76 КК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі і застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в один рік, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1