Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5553/16-к
Провадження № 1-кп/758/362/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2019 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001584, внесеного до ЄРДР 01.03.2016 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого кухарем, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
27.02.2016 приблизно о 15:00 ОСОБА_5 , перебуваючи в кафе «Агат», за адресою: м. Київ, вул. Пуща-Водицька 1 разом із знайомим ОСОБА_6 підсіли за столик до ОСОБА_7 , познайомились з ним та спільно почали вживати спиртні напої. Після вживання спиртного, ОСОБА_7 забрав дві особисті сумки з речами та вийшов на вулицю з метою справити природні потреби та в подальшому їхати з автостанції «Полісся» за місцем проживання в м. Димер, Київської області.
Перебуваючи у вказаному кафе, ОСОБА_5 вступив у попередню змову з ОСОБА_6 , направлену на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій). Розподіляючи між собою ролі кожного учасника, вищевказані особи домовилися між собою про те, що в ході здійснення своїх протиправних дій вийдуть на вулицю за ОСОБА_7 , прослідують за ним в лісопаркову зону, де спільно спричинять йому тілесні ушкодження та заволодіють його майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 вийшли на вулицю та прослідували за потерпілим в лісопаркову зону, де він справляв природні потреби. Підійшовши ззаду до потерпілого спричинили удар в голову. Після цього ОСОБА_5 заволодів двома сумками потерпілого: перша сумка господарча у клітинку в якій знаходилось чотири банки об`ємом по 0,5 л з консервацією, продукти харчування; друга сумка - спортивна чорного кольору в якій знаходився одяг, трудова книжка, санітарний квиток, свідоцтво про народження, неактивована картка «Приватбанку», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.
Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_7 за руки, а ОСОБА_5 допомагаючи, завели потерпілому руки за спину та з кишень його куртки заволоділи: паспортом громадянина України, в якому знаходився оригінал ідентифікаційного коду, гроші в сумі 100 грн., з іншої кишені мобільний телефон китайського виробництва марки «Donod» з абонентським номером НОМЕР_1 , який для потерпілого матеріальної цінності не представляє. В цей момент ОСОБА_7 почав чинити спротив та спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_6 . ОСОБА_5 з метою подолання опору потерпілого та подальшого заволодіння майном, документами потерпілого знайшов неподалік дерев`яну палицю, якою почав бити потерпілого по тулубу, а також декілька разів вдарив по голові. Від ударів палицею по голові ОСОБА_7 втратив свідомість на декілька хвилин та коли отямився, поряд із ним вже нікого не було. Згідно висновку експерта № 591 від 02.03.2016 тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_7 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу.
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном, документами розпорядились на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріального збитку на загальну суму 100 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав повністю, визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що він 27.02.2016 приблизно 15:00 перебував в кафе «Агат» на вул. Пуща-Водицька 1 разом із знайомим ОСОБА_6 , вони підсіли за столик до ОСОБА_7 , познайомились з ним та спільно почали вживати спиртні напої. Після вживання спиртного, ОСОБА_7 забрав дві особисті сумки з речами та вийшов на вулицю. Перебуваючи в кафе він вступив у попередню змову з ОСОБА_6 щоб заволодіти майном потерпілого, для цього розподілили між собою ролі та вийшли на вулицю і прослідували за потерпілим в лісопаркову зону, де він справляв природні потреби. Підійшовши ззаду до потерпілого спричинили удар в голову. Після цього заволоділи двома сумками потерпілого: перша сумка господарча у клітинку в якій знаходилось чотири банки об`ємом по 0,5 л з консервацією, продукти харчування; друга сумка - спортивна чорного кольору в якій знаходився одяг, трудова книжка, санітарний квиток, свідоцтво про народження, неактивована картка «Приватбанку». Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_7 за руки, а він допомагав, завели потерпілому руки за спину та з кишень його куртки заволоділи: паспортом громадянина України, в якому знаходився оригінал ідентифікаційного коду, гроші в сумі 100 грн., з іншої кишені мобільний телефон китайського виробництва марки «Donod» з абонентським номером НОМЕР_1 , в цей момент ОСОБА_7 почав чинити спротив та спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_6 і, він, з метою подолання опору потерпілого знайшов неподалік дерев`яну палицю, якою почав бити потерпілого по тулубу, а також декілька разів вдарив по голові.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 27.02.2016 року він приїхав до автовокзалу і вирішив зайти в кафе випити пива приблизно о 13 год. 00 хв. на площі Шевченка. Зайшовши в кафе взяв пляшку пива, трохи посидів і до нього підсів ОСОБА_8 . Вони розговорились, він запропонував випити по 100 гр., на що ОСОБА_8 не відмовився. Потім до них підсів ще один чоловік, представився як ОСОБА_9 , і вони почали знайомитись. Потім він зібрався додому, взяв сумки, вийшов на вулицю, пересікши трамвайну лінію, пройшовши десяток метрів, поставив сумки з боку від себе, справив потребу, а потум відчув удар. ОСОБА_8 відтягував дві сумки в сторону, а з іншої сторони його потянув ОСОБА_10 , і вних почалась бійка. Через деякий час підскочив ОСОБА_8 і вони почали витягувати в нього все з карманів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 27.02.2016 року вона бачила потерпілого та обвинувачених, обслуговувала їх в кафе, де працює офіціанткою. Скільки вони випили вона не пам`ятає. Вона не була свідком конфліктів між обвинуваченими та потерпілим. Потерпілий вийшов на доброму підпитку, взяв сумки. ОСОБА_8 залишився, вона на нього сварилась тому, що він виїхав на стулі в середину зали, а потім пішов. В кафе вона працює вже третій рік, обвинувачені частенько туди заходять, вони не конфліктні, ОСОБА_10 інтелігентний, ОСОБА_8 ніколи ні з ким не сварився.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України повністю підтверджується наступними доказами, які містяться у кримінальному провадженні.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомив, що 27.02.2016 року приблизно о 15:00 невстановлені слідством особи, в лісопарковій зоні по вул. Пущеводицька, 7 в м. Києві, з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, відкрито заволоділи майном двома сумками та документами.
Протоколом огляду місця події від 29.02.2016 року та фото таблицею від 29.02.2016 року, згідно яких з 17 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. ст. слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 на підставі заяви ОСОБА_7 , в присутності потерпілого ОСОБА_7 , проведено огляд ділянки місцевості, що розташована в лісопарковій зоні поблизу автостанції «Полісся», навпроти жилого будинку № 7 по вул. Пущеводицька в м. Києві.
Протоколом огляду місця події від 29.02.2016 року, згідно якого з 16 год. 00 хв. по 16 год. 20 хв. ст. слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 проведено огляд приміщення диспетчерської автостанції «Полісся», що розташована по пр-т. Шевченка, 2 в м. Києві.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.03.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав одного із нападників за візуальним спостереженням, а саме особу під № 2 ОСОБА_5 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.03.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав одного із нападників за візуальним спостереженням, а саме особу під № 3 ОСОБА_6 .
Висновком експерта № 591 від 02.03.2016 року, згідно якого «При проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при його обстеженні виявлені ушкодження: синці - на повіках правого ока з переходом в підочну та виличну ділянки, в лобній ділянці справа, в ділянці правого тім`яного бугра, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 5-ї п`ясної кістки з переходом в проекцію п`ясно-фалангового суглобу, на всіх поверхнях 3-го пальця лівої кисті в проекції середньої та проксимальної фаланг на фоні набряку м`яких тканин, на задній поверхні лівого передпліччя в середній та верхній третинах, в його нижній третині, в проекції 7-го ребра зліва по заднє-пахвовій лінії; садна - в лобній ділянці по центру та справа, в правій щічній ділянці, на спинці носу в нижній третині, у зовнішньогр куточка правого ока, в проекції п`ясно-фалангового суглобу 1-го пальця лівої кисті, на тильній поверхні правої кисті в проекції дистальної третини 3-ї п`ясної кістки, п`ясно-фалангового суглобу 3-го пальця правої кисті і п`ясно-фалангового суглобу 5-го пальця; крововилив на слизовій верхньої губи, садно на фоні крововиливу на слизовій нижньої губи; забійні рани - на спинці носу в верхній та середній третинах (1), в правій тім`яній ділянці. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, не були ребезпечними для життя, за давністю можуть відповідати терміну вказаному- у і тостанові, тобто, 27.02.2016. Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово- медичного критерію визначення ступеню тяжкості. За таких обставин, є підстави стверджувати, що кожне з тілесних ушкоджень, вказаних в п. б) Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил». Синці, садна, крововиливи, у звичайному перебігу, загоюються у строк до 6 діб, тобто, саме на цей строк буле порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, тілесні ушкодження, вказані у п. а) даних Підсумків, відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил». Морфологія та локалізація виявлених тілесних ушкоджень дозволяє спростовувати можливість їх утворення внаслідок однократного падіння з вертикального положення (або близького до нього). З`ясування обставин при яких могли утворитися тілесні ушкодження, виходить за межі компетенції судово-медичного експерта і є виключно компетенцією учасників та сторін кримінального провадження.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнала особу зображену на фото № 2, як особу на призвістко « ОСОБА_13 » на імя ОСОБА_14 , яка 27.02.2016 року в обідній час знаходилась в кафе «Агат» по вул. Пуще-Водицька, 1-В в м. Києві, разом із чоловіком, кий представився « ОСОБА_15 ».
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнала особу зображену на фото № 3, як ту яка 27.02.2016 року в обідній час знаходилась разом із чоловіком на призвістко « ОСОБА_13 » в кафе «Агат» по вул. Пуще-Водицька, 1-В в м. Києві, і ця особа відома їй як « ОСОБА_15 ».
Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2016 року та диском з записом слідчого експерименту, згідно яких ст. слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 , за участю потерпілого ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 проведено слідчий експеримент за адресою: м. Київ, вул. Пуще-Водицька, 1.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2016 року та диском з записом слідчого експерименту, згідно яких ст. слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 проведено слідчий експеримент за адресою: м. Київ, вул. Пуще-Водицька, 1.
Постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 21.04.2016 року DVD-R диски марки «Verbatim» та «ARITA» з відеозаписом слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001584 від 01.03.2016 року та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілого, свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до затримання офіційно не працював, у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного спяніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, значну суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 , до покарання у виді реального позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч. 2 ст. 187 КК України .
З урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про зарахування у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , час його перебування під вартою під час попереднього ув`язнення, суд проаналізував правові висновки, які зроблені в рішеннях Верховного Суду з цього питання.
Так, суд вивчив правові позиції, висловлені в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 759/19973/15-к про тлумачення принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи» та принципу прямої дії закону, та який вважав, що згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-V111 від 26 листопада 2015 року) зараховується у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення до 20 червня 2017 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, рахується час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України №2046-V111 від 18 липня 2017 року).
Судом також вивчено, що відповідно до висновків щодо правозастосування, які містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 440/853/17 та від 29 березня 2018 року № 552/1164/17, у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Суд, беручи до уваги, що діяння, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_5 , вчинене 27.02.2016 року та за станом на 20 червня 2017 року він мав право на застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, йому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту та до дня набрання вироком законної сили у строк покарання, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
При цьому суд виходить з наступного.
Так, ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такій редакції:
"Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст. 5 КК України. Так, ч. 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини - це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державною і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, а саме 03.03.2016 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 03.03.2016 року до набрання вироком законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено.
Судові витрати відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню DVD-R диски марки «Verbatim» та «ARITA» з відеозаписом слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження, трудову книжку, свідоцтво про народження, атестат № НОМЕР_2 , медичну книжку серії НОМЕР_3 , довідку № 50К/168 від 09.12.2015 року, ксерокопії паспорту та свідоцтва про народження, рекламний буклет банківської установи «ПриватБанк» - залишити потерпілому ОСОБА_7 , як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1