Справа №: 343/1019/19
Провадження №: 1-кп/0343/120/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000259 від 02.05.2019 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Кобеляцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є депутатом, раніше судимого, востаннє 27.09.2018 Калуським міськрайонним судом в Івано-Франківській області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки 6 місяців, звільнений 23.11.2018 після відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно.

Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин:
5 квітня 2019 року о 13.41 годин ОСОБА_3 зайшов в приміщення магазину «Жжук», що належить ТОВ «Мобіжук», м. Львів, Франківський район, вул. Кульпарківська, 59, та знаходиться в ТЦ «Кошик», що в м. Долина, вул. Незалежності, 3А Івано-Франківської області, де в нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 05.04.2019 о 13.42 годин, перебуваючи в приміщенні магазину «Жжук», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із прилавка касира викрав коробку із мобільним телефоном марки «Pixus Raze Cherry» IMEI НОМЕР_1 разом з документацією та зарядним пристроєм до нього, вартістю 1899 гривень, після чого заховав під свою куртку, яку тримав у руках, та, не розрахувавшись за викрадений товар, покинув приміщення магазину.

Маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ТОВ «Мобіжук» матеріальну шкоду на загальну суму 1899 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні крадіжки мобільного телефону та пояснив суду, що того дня, це було десь 5 квітня 2019 року, він пішов до знайомої, яка працює в ТЦ "Кошик", щоб позичити гроші на дорогу до м. Калуш, оскільки мав намір поїхати до нареченої у лікарню, з якою він живе у цивільному шлюбі. Однак знайомої в магазині не було в той час. Побачивши, що біля прилавка нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, він взяв мобільний телефон з прилавка та продав його за 800 грн першому зустрічному. На отримані гроші поїхав до м. Калуш. Після цього, він заходив в магазин і поросив вибачення за те, що сталося, зобов`язався відшкодувати завдану шкоду. Однак, оскільки не має постійного місця роботи, хворів, тому не зміг зібрати необхідну суму. Тому заявлений до нього цивільний позов на суму 1899 грн визнає повністю. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати, завдані збитки відшкодує.
Оскільки обвинувачений повністю визнає вину та розмір цивільного позову, просить суд не допитувати представника потерпілого, свідків по даному провадженню та не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак в письмовій заяві просить кримінальне провадження розглядати без його участі, обставини, викладені в обвинувальному акті підтверджує, заявлений позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду провадження у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази, понесені судові витрати.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку.
Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, востаннє 27.09.2018 Калуським міськрайонним судом в Івано-Франківській області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки 6 місяців, звільнений 23.11.2018 після відбування покарання (а.п.40-41,42-44,45), скарг чи нарікань від односельчан до виконкому сільської ради на нього не поступало, до обов`язків поставлених виконкомом сільської ради він ставиться чесно і добросовісно, не є депутатом сільської ради (а.п.49), на обліку психоневрологічному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.п.46), офіційно ніде не працює.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не здобуто.
Згідно з досудовою доповіддю Долинського МРС філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, є покарання у вигляді арешту в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення обвинуваченому більш суворих видів покарання у виді обмеження та позбавлення волі не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе в умовах короткострокової ізоляції останнього від суспільства, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому відносно ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.
При цьому, суд зазначає, що клопотань про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 не поступало. Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Судом встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ "Мобіжук" в розмірі 1899 грн, що випливає з встановлених у суді обставин кримінального провадження, а тому суд, беручи до уваги, що обвинувачений вину та розмір цивільного позову визнав повністю, вважає, що цивільний позов потерпілого ТзОВ "Мобіжук" про стягнення з ОСОБА_3 матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, в розмірі 1899 грн слід задовольнити.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат, в тому числі витрат на залучення експертів, не понесено.

Питання речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання та взяття обвинуваченого під варту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук" до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук" майнову шкоду в розмірі 1899 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень.

Речові докази після набрання вироком законної сили: диск із записом з камер відеоспостереження з приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за 05.04.2019, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №343/1019/19, 1-кп/0343/120/19 - залишити при матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1