Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1855/19
Номер провадження: 1-кп/511/218/19

11 грудня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт №0000668 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Єсиль Целіноградської області, Р.Казахстан, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.03.2019 року за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.03.2019 року за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин за наступних обставин.
27 серпня 2019 року, у денний час, він, знаходячись по місцю свого проживання у СМП-823 м.Роздільна, з корисливих мотивів, повторно, вирішив здійснити крадіжку майна своєї сусідки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , 27.08.2019 в 15.15 год. таємно, впевнившись, що власниці домоволодіння не має вдома та за ним ніхто не спостерігає, пройшов через хвіртку до незачиненого на замок господарського приміщення домоволодіння АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 , звідки намагався викрасти уживаний електричний самовар ємкістю 3 літри вартістю 441 грн. та оцинковану сітку висотою 1 метр, довжиною 4 метри, вартістю 88 грн. за один метр, а всього загальною вартістю 793 гривні, однак при виході з подвір`я з викраденим був затриманий ОСОБА_6 , у результаті чого не зміг завершити свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину не визнав та не підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що 27.08.2019 в 15.15 год., в денний час він повертався з роботи за наймом та підійшов до домоволодіння АДРЕСА_4 , де помітив уживаний електричний самовар. Він подумав, що цю річ викинули господарі та хотів спитати, чи можна його забрати на металолом. Коли він зайшов у двір через незачинену хвіртку, то господарів у дворі не помітив та присів на лавку біля самовару. Після чого у двір вийшла ОСОБА_6 , почала його лаяти, що він знову заліз до неї у двір та краде її речі. Він залишився сидіти на місці і нікуди не втікав, а вона викликала працівників поліції, які його затримали. При затриманні він визнавав, що намагався викрасти самовар та сітку, але навіщо так сказав не пам`ятає. Стверджує, що інкримінований злочин не вчиняв та себе обмовив. На самоварі не виявлені його отпечатки пальців, тому докази його вини відсутні. Чому потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 вказують на нього, як на крадія, він пояснити не може, адже з ними у нього були нормальні відносини.
Потерпіла ОСОБА_6 допитана в судовому засіданні 22.10.2019 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведена судом до присяги, заперечувала наявність у неї неприязних відносин з обвинуваченим та причин обмовляти його та пояснила, що 27.08.2019 в 15.15 год. вона прийшла з роботи додому за адресою: АДРЕСА_2 , відкрила хвіртку та зайшла в квартиру і почала розпаковувати продукти на кухні, а згодом почула шурхіт у дворі. Виглянувши у вікно, вона помітила ОСОБА_8 , який з господарського приміщення, що розташоване в дворі її будинку виносить її речі, а саме: вживаний електричний самовар та оцинковану сітку. Вона вискочила у двір та перешкодила йому винести вказані речі за хвіртку та покликала сусідку ОСОБА_9 , щоб та пересвідчилася, що саме ОСОБА_10 краде її речі, а також викликала працівників поліції. ОСОБА_10 не заперечував, що намагався викрасти самовар та сітку та був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину. Вона не має претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого та просить обрати йому покарання на розсуд суду.
Згодом потерпіла подала заяву про продовження розгляду справи без її участі (а.к.п.86).
Свідок обвинувачення ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_5 по сусідству з потерпілою ОСОБА_6 . 27.08.2019 року вона була вдома та почула, що у дворі її сусідки ОСОБА_11 хтось ходить. Сусідка її покликала та показала на ОСОБА_12 , який в нетверезому стані сидів на лавці у її дворі та тримав у руках самовар, а також вона помітила, що двері в господарське приміщення відкриті та за дверима стоїть рулон металевої сітки, яку також намагався викрасти ОСОБА_10 у ОСОБА_13 .. Остання викликала поліцію. Працівникам поліції ОСОБА_10 підтвердив, що намагався викрасти вказані речі ОСОБА_11 та здати їх на металолом, після чого він був затриманий. Їй відомо, що ОСОБА_14 раніше неодноразово вчиняв крадіжки з подвір в БМП-823 та притягувався до кримінальної відповідальності за вчинене.
У суду немає підстав ставити під сумнів покази потерпілої і вказаного свідка обвинувачення, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом. Потерпіла та свідок заперечували наявність підстав обмовляти обвинуваченого, а також сам обвинувачений ОСОБА_4 заперечував наявність таких підстав.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його причетність до інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
- витягом з ЄРДР № 0000668 від 27.08.2019 року, де зазначено, що за заявою ОСОБА_6 внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.15, ст.185 ч.3 КК України за наступних обставин: 27.08.2019 року у післяобідній час чоловік на прізвище ОСОБА_15 , шляхом проходу через хвіртку проник до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_6 , звідки намагався скоїти крадіжку металевої сітки, самовару та акваріуму, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі (а.к.п.31);
- заявою ОСОБА_6 від 27.08.2019 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який 27.08.2019 року шляхом проникнення на огороджену територію її домоволодіння намагався скоїти крадіжку її майна, а саме: 4 метри сітки та електричного самовару; документами, що підтверджують право власності потерпілої на квартиру (а.к.п.32-38);
- заявою ОСОБА_6 про надання дозволу на огляд її домоволодіння та протоколом огляду від 27.08.2019 року з фото таблицею, де слідчим у присутності понятих оглянуто вказане домоволодіння, огороджене по периметру металевою сіткою та знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , під час огляду виявлено та вилучено сітку оцинковану висотою 1 метр довжиною 4 метри, металевий самовар електричний з нержавіючої сталі ємністю 3 літри (а.к.п.39-43);
- постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 27.08.2019 року, згідно якої вилучені під час огляду місця події речі, а саме: самовар електричний ємністю 3 літри та моток сітки оцинкованої, приєднані до кримінального провадження №0000668 у якості речових доказів та видані під розписку потерпілій особі (а.к.п.44);
- протоколом огляду предметів від 28.08.2019 року з фото таблицею, згідно якого слідчим оглянуто речові докази: 1) самовар, вироблений з нержавіючої сталі, ємність 3 літри, має дві ручки для тримання та електророзетку, у середині самовару мається нагрівач; 2) рулон сітки має висоту 1 метр, при розмотуванні довжина сітки складає 4 метри, сітка оцинкована (а.к.п.45-47);
- розпискою ОСОБА_6 від 28.08.2019 року про отримання нею від слідчого належних їй сітки та самовару та зобов`язання зберігати вказані речові докази до вирішення справи у судовому порядку (а.к.п.48);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 фактично затриманий слідчим 27.08.2019 року о 16 годині 30 хвилин за адресою: СМП-823, б.12, кв.2 м.Роздільна, Одеської області, підстави затримання: безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Затриманому ОСОБА_4 згідно ч.4 ст.208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено, що він має право отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст.213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України. Про затримання ОСОБА_4 повідомлено його племінника та Центр з надання безоплатної правової допомоги. Ознайомившись з підставами затримання та правами та обов`язками ОСОБА_4 пояснив, що не заперечує та визнає провину. При обшуку затриманого у присутності понятих нічого не вилучалось (а.к.п.49-50);
- ухвалою слідчого судді від 29.08.2019 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.10.2019 року з визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 гривень. Під час розгляду клопотання про обрання вказаного запобіжного заходу ОСОБА_4 та його захисник скарг на незаконне затримання не подавали, а сам ОСОБА_4 не заперечував свою причетність до інкримінованого злочину (а.к.п.51);
- направленням на товарознавче дослідження (спеціалізація 1.7 оцінка рухомого майна) від 03.09.2019 року та висновком товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна, яке є речовим доказом №1200/17/1.7-030919-668 від 03.09.2019 року з додатками, згідно якого вартість самовару електричного ємністю 3 літри з нержавіючої сталі складає 441,00 гривень, вартість сітки оцинкованої (висотою 1 метр, довжиною 4 метри) складає 352,00 гривень, загальна вартість викраденого майна складає 793,00 гривні (а.к.п.52-67).
Стаття 22 КПК передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК).
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК).
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ст.86 КПК).
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК)
В ході судового розгляду суд відповідно до ст. 22 ч.6 КПК України, п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України № 2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: був допитаний обвинувачений, потерпіла, свідок обвинувачення, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Таким чином, відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.23 КПК України за участю учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка, як це вимагає ст.94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Суд не приймає до уваги посилання захисника обвинуваченого про недопустимість всіх доказів, наданих стороною обвинувачення, оскільки судом не встановлено порушень закону при збиранні та фіксації вказаних доказів.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена, підстав для його виправдання суд не знаходить.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, з проникненням до іншого сховища, не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (а.к.п. 73,74), раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів (а.к.п.69-71); є осудною особо відповідно до ст.19 КК України, оскільки не доведено протилежне; посередньо характеризується по місця проживання (а.к.п.72).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.
Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, зроблено висновок про високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та про середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладення на нього обов`язків передбачених законодавством (а.к.п.83-85).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.03.2019 року за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, при цьому новий злочин обвинувачений вчинив у період іспитового строку.
Відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Виходячи з положень ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання, іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
У п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема роз`яснено:
- у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення, вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання;
- при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком, повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком, при цьому, суди повинні точно встановлювати не відбуту частину основного й додаткового покарань і зазначити їх вид та розмір у новому вироку. Не відбутою частиною покарання за попереднім вироком, треба вважати, зокрема - покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК України).
Обвинувачений ОСОБА_4 даний злочин вчинив в період іспитового строку, тому при призначенні покарання ОСОБА_4 необхідно керуватися ст.71 КК України та призначити йому покарання за сукупністю вироків, приєднати до призначеного покарання по даному вироку частково не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 27.03.2019 року, остаточно визначити покарання з його відбуванням в місцях позбавлення волі.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна, на підставі викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.100, ст.349, ст. 368, ст. 369- ст.371,ст..373, ст. 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.03.2019 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків до відбуття визначити 4 (чотири) роки 2 ( два) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27.08.2019 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази уживаний електричний самовар ємкістю 3 літри та оцинковану сітку висотою 1 метр, довжиною 4 метри, які передані на відповідальне зберігання потерпілій (а.к.п.48), вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1