Справа № 368/2415/13-к
Провадження № 1-кп/368/1/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про продовження терміну дії запобіжного заходу тримання під вартою

м. Кагарлик Київської області "20" вересня 2019 р.

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

За участю учасників процесу:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_3 .

Сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_4

Захисник - адвокат ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду:
- клопотання прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження терміну дії запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000973 від 22.10.2013 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.04.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання строком на 2 роки;

- 11.11.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 07.05.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 2 роки;

- 16.07.2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, якому 15.11.2013 року оголошено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.05.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк закінчення дії ухвали щодо продовження терміну дії запобіжного заходу, - 03.10.2019 року, суд, -

В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 25.09.2019 року, прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000973 від 22.10.2013 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.04.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання строком на 2 роки;

- 11.11.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 07.05.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 2 роки;

- 16.07.2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, якому 15.11.2013 року оголошено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.05.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк закінчення дії ухвали щодо продовження терміну дії запобіжного заходу, - 03.10.2019 року.
Прокурор подав письмове лкопотання, яке приєднано до матеріалів справи.
З огляду на обставини, викладені в клопотанні прокурора, на підставі ст. ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 199, 314, 315,331 КПК України, прокурор просив суд винести ухвалу на підставі якої:
- продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, на 2 місяці.
В судовому засіданні, яке відбулося 25.09.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід його підзахисному на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.09.2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується запобіжного заходу, приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, обгрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.
Суд вважає, що з урахуванням наданих прокурором по даному кримінальному провадженню доказів, є обгрунтована підозра вважати, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 містяться ознаки злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, та, відповідно, є підстави для продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи положення ст.ст. 177, 178 КПК України.
Отже, під час вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було враховано положення ст.ст. 177, 178 КПК України.
Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Що стосується ризиків, які зазначені в ст. 177 КПК України, то суд зазначає наступне.
Так, що стосується ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то вважаю, що даний ризик наявний в діях обвинуваченого ОСОБА_4 .
Так, як вказано вище, дане кримінальне провадження з обвинувальним актом надійшло на адресу Кагарлицького районного суду 28.11.2013 року.
28.11.2013 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі кримінальне провадження було призначено на 08 год. 30 хв. 11.12.2013 року, викликано сторін процесу, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_4
11.12.2013 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 19.12.2013 року в зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_4 , який не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
19.12.2013 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно з якою підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні відкладено на 14 год. 00 хв. 26.12.2013 року, одночасно судом винесено ухвалу про примусовий привід обвинуваченого.
В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від суду, 26.12.2013 року судом винесено ухвалу, на підставі якої обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено в розшук, а провадження по справі було зупинено до розшуку обвинуваченого.
Як зазначив обвинувачений ОСОБА_4 , він дійсно покинув своє місце проживання та поїхав проживати в іншу місцевість, так як бажав уникнути кримінальної відповідальності у виді відбування покарання, яке буде пов`язане з позбавленням волі, адже йому слідча сказала, що до нього у будь якому випадку буде застосоване покарання, пов`язане з позбавленням волі, так як він нові злочини вчинив під час іспитового строку.
Дані показання обвинуваченого ОСОБА_4 прямо вказують на ту обставину, що обвинувачений умисно, свідомо уникав суду з метою уникнути кримінального покарання, тому, відповідно, вважаю, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 міститься ризик, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - ризик уникати суду, що є підставою для обрання запобіжного заходу, зокрема, у виді тримання під вартою.
Суд зазначає, що для обрання запобіжного заходу, його продовження, необхідна наявність хоча б одного ризику, а не їх супукності, який, враховуючи обставини, які перелічені в ст. 178 КПК України, та які зазначені нижче, дає підстави продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 термін дії такого виду запобіжного заходу, який є найбільш обтяжливим для обвинуваченого, - тримання під вартою.
Що стосується ризику, який передбачено п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, - знищити, сховати, або спотворити будь яку із речей і документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик відсутній в діях обвинуваченого ОСОБА_4 , так як станом на даний час всі речові докази знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, а тому їх знищити чи спотворити речові докази обвинувачений ОСОБА_4 фізично не має змоги.
Що стосується ризику, який передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, - то суд вважає, що даний ризик в діях обвинуваченого відсутній.
Що стосується ризику, який передбачено п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - то суд вважає, що даний ризик відсутній, окрім того, прокурор на даний ризик не посилався як на підставу для обрання запобіжного заходу.
Що стосується ризику, який передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд вважає, що даний ризик має місце, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з з довідки про судимість, копії вироку суду, обвинувачений ОСОБА_4 має статус раніше судимої особи.
Так, обвинувачений був судимий:
- 02.04.2004 Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;

- 11.11.2004 Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, з застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавленця волі;

- 07.05.2009 Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі на підставі положень ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.07.2012 Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вчинив нові злочини у сфері обігу наркотичних засобів під час іспитового строку, призначеного за вироком Кагарлицького районного суду від 16.07.2012 року.

Вищевказані беззаперечні факти свідчать про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів, які передбачені Розділом ХІІІ Особливої частини КК України, - а саме, - схильний до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, зокрема, схильний до вчинення злочинів, зокрема, передбачених ст. 309 КК України.

Крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 з 2010 року перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ з діагнозом, - опійна наркоманія, що підтверджується довідкою, виданою Кагарлицькою ЦРЛ, та яка міститься в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно, обвинувачений ОСОБА_4 чотири рази притягувався судом за вчинення злочинів, які передбачені ст. 309 КК України, відповідно, схильний до вчинення саме такого типу злочину, а, враховуючи його наркозалежність, що підтверджується належним та допустимим доказом, дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе вчинити дії, які можуть містити ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що і вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та, відповідно, є підставою для продовження терміну дії запобіжного заходу, зокрема, - у виді тримання під вартою.

Зглядаючись на вищевикладене, суд приходить до остаточного висновку, що:
- в діях обвинуваченого ОСОБА_4 міститься вичерпний об`єм ознак, який свідчить про наявність в його діях ризиків, які передбачено п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- прокурор в судовому засіданні довів, що зазначені у клопотанні про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказують на наявність підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого, так як обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитися від суду, вчинити інші умисні злочини в сфері незаконного обігу наркотичних зщасобів;
- відповідно, суд вважає, що прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні правомірно ініціював продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , так як в даному випадку є підстави, які передбачені КПК України, зокрема, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.. 177 КПК України, який вказано вище, -
- що є вичерпною підставою для задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з точки зору ризиків, які передбачено п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що для обрання запобіжного заходу потрібна наявність хоча б одного ризику, який перелічений в п. 1 ст. 177 КПК України, а не їх сукупність.

Також при вирішенні питання щодо продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано також положення ст. 178 КПК України.
Так, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінка обставин, які передбачені ст. 178 КПК України.
Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, то суд вважає, що прокурором до клопотання про обрання запобіжного заходу додано достатньо доказів для наявності розумної, обґрунтованої, аргументованої підозри (лише тільки підозри, а не остаточного твердження) щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Що стосується обставини, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, - тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, то слід зазначити наступне.
Так, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років;

Санкція ч. 1 ст. 317 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до п`яти років.

Відповідно, злочини, які передбачені ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України на підставі положень ч. 3 ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно, є підозра того, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини середнього ступеню тяжкості, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нові умисні злочини в той час, як у відношенні нього був судом встановлений іспитовий строк за вчинення попередніх умисних злочинів, то вищевказана обставина апріорі виключає застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, - встановлення нового іспитового строку, а навпаки, - передбачає призначення реального виду покарання у виді позбавлення волі, звісно ж, - у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні злочинів, якеі йому інкримінуються.

Відповідно, вважаю, що призначення покарання у виді реального позбавлення волі на тривалий строк може спонукати обвинуваченого ОСОБА_4 до полишення місця своєї реєстрації з метою уникнення кримінального покарання у виді позбавлення волі.

Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України , - вік та стан здоров`я підозрюваного, то судом встановлено, що за станом та віком здоров`я до обвинуваченого ОСОБА_4 може бути застосовано такий запобіжний захід, як тримання під вартою, для чого перепон об`єктивного характеру немає.

Що стосується п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України, - міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини і утриманців, то слід констатувати, що у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, - неодружений, дітей немає, батьків немає, родичів близького споріднення, з якими є близькі відносини, - немає.

Що стосується п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, то в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча і працездатного віку, працездатний, проте, ніде не працює, не робить спроб до офіційного працевлаштування, заробляючи собі на прожиття тимчасовими заробітками, що, знову ж таки спонукає обвинуваченого до полишення свого постійного місця проживання.
Що стосується п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України, - репутацію підозрюваного, обвинуваченого, то в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 по місцю реєстрації характеризується з негативної сторони.
Що стосується п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, - майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, то дану обставину врахувати немає можливості, так як прокурором не надано доказів, які б могли встановити майновий статус обвинуваченого ОСОБА_4 .

Що стосується п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність судимостей у підозрюваного, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, вчинив новий умисний злочин, який є аналогічним під час іспитового строку, а тому дана обставина свідчить про нагальну необхідність засосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Що стосується п. 9 ч. 1 ст. 178 КПК України, - дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, то як зазначалося вище, під час досудового слідства до обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства запобіжний захід не обирався.
Проте, даний факт, на мою думку, не свідчить про правослухняну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час досудового слітсва, тобто, про його належну процесуальну поведінку на час досудового слідства, даний факт, на мою думку, свідчить лише про недобросовісне відношення слідчого до розслідування кримінального провадження, зокрема, в частині неподання до слідчого судді клопотання про обрання до підозрюваного, який будучи раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, - запобіжного заходу, негативним процесуальним наслідком чого і послугувало оголошення обвинуваченого в розшук, та зупинення провадження у справі в зв`язку з тим, що обвинувачений ухилявся від суду.
Також наголошую на тій обставині, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував в розшуку з 26.12.2013 року по 24.05.2019 року, тобто, - більше 5 років, обвинувачений не з`явивися сам до суду чи органів поліції, що вказує на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 мав намір і далі переховуватися від суду, що і дає підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Що стосується п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, то, до обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні відомості про повідомлення підозри у вчиненні ним інших кримінальних правопорушень.

Що стосується п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, то майнова шкода даним кримінальним правопорушенням не завдана, так як не входить в об`єктивну сторону складу злочину.
Підсумовуючи вищевикладене, на підставі ст. 194 КПК України суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором ОСОБА_3 наведено в установленому законом порядку докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, які передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, і на які вказував прокурор в судовому засіданні.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема, - на особисте зобов`язання, - для запобігання ризикам, зазначеного у клопотанні прокурора у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , та які встановлено судом в судовому засіданні, не буде обґрунтованим з точки зору Закону, зокрема, КПК України, та є підставою для відмови в зміні запобіжного заходу на більш м`який, - цілодобовий домашній арешт.
Окрім того, при продовженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було враховано також норми Основного Закону, - Конституції України, та норми Європейського права.
Так, згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається з обставин, вищевказаних судом, суд визнає, що існують підстави для продовження дії такого найтяжчого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .
Проте, кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, які передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно, в даному випадку слід визначити розмір застави на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України.
Згідно ст. 182 КПК України:
1. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

2. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

3. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

4. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

5. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

6. Розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

7. У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

8. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи вищевказані норми процесуального права, та фактичні обставини справи, слід визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому ОСОБА_8 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ст..ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження терміну дії запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000973 від 22.10.2013 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.04.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання строком на 2 роки;

- 11.11.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 07.05.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 2 роки;

- 16.07.2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, якому 15.11.2013 року оголошено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.05.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк закінчення дії ухвали щодо продовження терміну дії запобіжного заходу, - 03.10.2019 року, - задовольнити.
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.04.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання строком на 2 роки;

- 11.11.2004 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 07.05.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 2 роки;

- 16.07.2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, якому 15.11.2013 року оголошено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, - відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.05.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк закінчення дії ухвали щодо продовження терміну дії запобіжного заходу, - 23.06.2019 року, у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», ( кримінальне провадження 1 кп/368/1/19, справа № 368/2415/13 к), продовжити на два місяці, тобто до 23.11.2019 року, включно.
Термін дії ухвали з моменту винесення, - з 25.09.2019 року по 23.11.2019 року, включно.
Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим ОСОБА_4 , так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р: 8661, Банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, Код банку (МФО ГУДКСУ): 820172.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23.11.2019 року, включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з - під варти та повідомити усно і письмово Кагарлицький районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після проголошення.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя ОСОБА_1