14.08.19№ 336/5098/19
Пр. № 1-кс/336/1623/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківськогого ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події, яким є квартира АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 12 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001799 внесено відомості за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, яке мало місце в проміжок часу з 12-00 години 8 липня 2019 року до 10 години 40 хвилин 11 липня 2019 року в квартирі АДРЕСА_2 та спричинило потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду, розмір якої встановлюється органом досудового розслідування.

В межах цього кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України в проміжок часу з 00 годин 30 хвилин до 01 години 51 хвилини 12 липня 2019 року у вказаному житлі проведений огляд місця події, в ході якого з місця події вилучені три телевізори, фен, музична колонка, два жіночі гаманці червоного кольору, шприц з прозорою рідиною, ампулу з написом «Набуфен», дві пари будівельних рукавичок білого кольору, одна пара будівельних рукавичок чорного кольору, одна пара будівельних рукавичок помаранчевого кольору, газовий балончик, паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору, мобільний телефон «Моторола», сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», флеш-накопичувач.

Посилаючись на те, що перелічені предмети мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, до того ж мають статус тимчасово вилученого майна, тому мають бути піддані арешту, просить про накладення арешту на вказані речі.

Слідчий, належним чином викликаний для розгляду клопотання, до суду не з`явився з невідомих причин, що в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Допустимим є доказ, отриманий в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством (ст. 87 КПК України).

Ухвалою слідчого судді від 12.08.2019 року відмовлено в наданні дозволу на проведення огляду, внаслідок якого було вилучено майно, про накладення арешту на яке клопочеться слідчий, а це означає, що всі отримані в ході вказаної слідчої дії фактичні дані є недопустимими.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя керується наведеною підставою, яка є пріоритетною, не вдаючись до міркувань про недоведеність слідчим правових підстав для застосування арешту предметів, які вочевидь є неналежними до кримінального провадження за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України, хоча така підстава для відмови в задоволенні клопотання про арешт є самостійною.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1