Дата документу 02.09.2019 Справа № 815/260/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 815/260/2012 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1205/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_7 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2019 року, якою задоволено подання Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 січня 2019 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Подання Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області обґрунтовано тим, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 квітня 2012 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, а також стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 9307 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

На підставі вказаного вироку Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 815/260/2012 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 3102 грн. 33 коп. та моральної шкоди в розмірі 33333 грн. 33 коп.

25 лютого 2015 року за вказаним виконавчим листом було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або місцезнаходженням його майна, натомість, СІЗО-10 є установою тимчасового тримання засуджених, а не установою відбування покарання і документи на підтвердження факту залишення боржника ОСОБА_7 в СІЗО-10 для роботи з господарського обслуговування відсутні.

Після чого оригінал виконавчого документу разом з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження були направлені до Малишівського ВДВС РУЮ Полтавської області.

Під час перевірки Олександрівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області факту відкриття виконавчого провадження було встановлено, що виконавчий лист було втрачено, про що свідчать реєстри відправлень кореспонденції, довідки відділів ДВС та відповідь АТ «Укрпошта», а виконавче провадження за цим виконавчим листом було знищено.

17.05.2019 представник Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя за довіреністю подала письмове клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання.

Суд першої інстанції, врахувавши п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, встановив наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки виконавчий лист було втрачено до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не самим стягувачем, а під час здійснення виконавчого провадження, і будь-яких даних, які б свідчили про відшкодування стягувачу матеріальної та моральної шкоди відсутні.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення подання Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що подання було подане представником Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області заступником начальника ОСОБА_11 , а підписане іншою особою начальником відділу ОСОБА_12 .

Крім того, виконавче провадження у вказаному відділі ДВС ніколи не відкривалось, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження стягувачем не оскаржувалась і ніким не скасовувалась і на теперішній час в провадженні заступника начальника ОСОБА_11 за вказаним виконавчим листом виконавче провадження не знаходиться.

Також зазначає, що державний виконавець разом з поданням не надав жодного доказу на підтвердження причин втрати оригіналу виконавчого документа, не надав доказів того, що рішення суду в цій частині ще не виконано, тобто, що на теперішній час з боржника ще не стягнуто матеріальну та моральну шкоду.

Так, під час відбування покарання він був постійно працевлаштований, і кожного місяця з його заробітної плати утримувались кошти на користь стягувача.

До того ж, до подання не додано матеріалів службового розслідування за фактом втрати виконавчого документу, відсутні письмові підтвердження того, що оригінал виконавчого листа дійсно загублений, не зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, не вказані необхідні відомості для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа.

Вважає, що строк подачі подання був пропущений без поважних причин і тому не підлягав поновленню, а в поданні ставилось питання про поновлення строку на подачу подання про видачу дублікату виконавчого листа, а не про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки таким правом наділений лише стягувач, яка з подібною заявою не зверталась, тобто суд першої інстанції фактично вийшов за межі заявлених вимог.

Апелянт та його представник, особа, яка направила подання до суду першої інстанції, а також інші особи, інтересів яких стосується ухвала місцевого суду, будучи повідомленими належним чином про розгляд апеляційної скарги, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, проте їх неявка в силу ч. 5 ст. 539, ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ч. 4 ст. 404 КПК України 1960 року, що був чинний на час набрання вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.04.2012 відносно ОСОБА_7 законної сили, у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який надсилається на виконання органам державної виконавчої служби у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічні положення містить і чинне кримінальне процесуальне законодавство (ч. 3 ст. 535 КПК України).

Відповідно до п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції,незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк з дня надходження заяви.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.04.2012, який був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.08.2012, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено відповідне покарання та постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди в розмірі 9307 грн., та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

На підставі зазначеного вироку Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 815/260/2012 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суми матеріальної шкоди в розмірі 3 102 грн. 33 коп. та суми моральної шкоди в розмірі 33 333 грн. 33 коп.
25 лютого 2015 року за вказаним виконавчим листом була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа).
В обґрунтування постанови зазначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. СІЗО-10 є установою тимчасового тримання засуджених, не є установою відбування покарання засудженими, з отриманням доходів. Відсутні документи, підтверджуючі залишення боржника після вироку суду в СІЗО-10 для роботи з господарського обслуговування (а.с. 69-70).
Оригінал виконавчого документу разом з постановою був направлений до ВДВС Малишівського РУЮ Полтавської області.
На даний час виконавчий лист № 815/260/2012 про стягнення з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 суми матеріальної шкоди в розмірі 3 102 грн. 33 коп. та суми моральної шкоди в розмірі 33 333 грн. 33 коп. на примусовому виконанні в органах ДВС не перебуває, оскільки провадження за ним не відкрито.
Під час перевірки даних обставин Олександрівським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було встановлено, що вказаний документ було втрачено, оскільки замість правильного адресата ВДВС Машівського РУЮ Полтавської області, смт Машівка, зазначено ВДВС Малишівського РУЮ Полтавської області, смт Малишівка, про що свідчать реєстри відправлень кореспонденції, довідки відділів ДВС, відповідь АТ «Укрпошта» (а.с. 56-58, 61-63)
Відповідно до розпорядження № 17 від 2 січня 2019 року, виданого начальником Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 24 січня 2019 року, провадження за вищевказаним виконавчим листом було знищено (а.с. 64-65).
Оскільки виконавчий лист було втрачено не з вини стягувача, суд першої інстанції, обґрунтовано визнав наведені обставини поважними для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу.
За положеннями п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документу суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може видати його дублікат, у тому числі за заявою державного виконавця, що було обґрунтовано взято до уваги судом першої інстанції.
Всупереч відповідних доводів апеляційної скарги, матеріали, якими обґрунтовується подання державної виконавчої служби про видачу дублікату виконавчого листа, містять докази на підтвердження обставини втрати виконавчого листа, які були наведені вище.
Також ОСОБА_14 вказує на те, що державний виконавець не надав доказів того, що рішення суду в цій частині ще не виконано, тобто, що на теперішній час з боржника ще не стягнуто матеріальну та моральну шкоду, та зазначає, що він (боржник) під час відбування покарання був постійно працевлаштований і кожного місяця з його заробітної плати утримувались кошти на користь стягувача.

Частина 1 ст. 7 КПК України відносить змагальність сторін до засад кримінального провадження.

Змагальність сторін полягає у самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ст. 22 КПК України).

Колегія суддів враховує, що відповідно до наведеного принципу змагального судового розгляду кожна зі сторін не повинна залишати без підтвердження своїх доводів, у тому числі апелянт повинний довести свої твердження щодо утримання з його заробітної плати коштів на користь стягувача, що ним не було зроблено.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що подання підписано неуповноваженою особою, оскільки 16.05.2019 до суду першої інстанції надійшло уточнене подання, у якому зазначену помилку було виправлено (а.с. 54-55).

Стосовно поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання за заявою державною виконавчої служби, колегія суддів доходить наступних висновків.

Дійсно, за положеннями ч. 1 ст. 371 ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» саме стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку.

Проте, враховуючи те, що виконавчий лист втрачено не з вини стягувача, а внаслідок помилки з боку державного виконавця, беручи до уваги клопотання представника Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ, тобто органу виконавчої служби, яким було допущено помилку, що привела до втрати виконавчого документу, про поновлення цього строку (а.с. 51), колегія суддів не вбачає того, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог подання, як вважає апелянт, та погоджується із рішенням суду першої інстанції щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За наведеного колегія суддів не вбачає підстав за доводами апеляційної скарги для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2019 року, якою задоволено подання Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4