МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1514/18
Провадження № 1-кп/480/263/18
Ухвала
23 жовтня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими,
В С Т А Н О В И В:
Миколаївський районний суд Миколаївської області здійснює судовий розгляд у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ,- адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.06.2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000364 від 10.06.2018 року.
У обґрунтування клопотання посилався на те, що вказаний огляд проведений в порушення ст.ст. 103,104,107,223,237 КПК України не зазначено в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ні марки, а ні моделі фотоапарату, який вид зйомки застосовувався, посади прізвища, ім`я, по-батькові особи, яка проводила фотозйомку, відсутні відомості про застосування науково-технічних засобів, тобто з порушенням правил фіксації ходу і результатів проведення огляду. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні оригінали примірників технічних носіїв інформації, а саме цифрових зображень з місця дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, в ході огляду мало місце проникнення до автомобіля HONDA CR-V р.н. НОМЕР_1 в супереч ст.233 КПК України,- без дозволу власника та ухвали суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав та просив суд задовольнити його.

Прокурор ОСОБА_3 , просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є безпідставним та необґрунтованим.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисник-адвокат ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно з ч. 1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Статтею 87 КПК України встановлені підстави визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості, зокрема, порушення права особи на захист.

Жодна із наведених у клопотанні про визнання доказу недопустимим обставин не підпадає під перелік підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості.
Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Суд бере до уваги, що доказ, який просить визнати недопустимим захисник, може бути визнаний недопустимим під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і тому вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
Керуючись ст.ст.87, 89, 94, 369-372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.06.2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000364 від 10.06.2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_1
23.10.2019