Ухвала
іменем України
07 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 756/6743/19
провадження № 51-4921 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року.
Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК).
Оскаржені судові рішення
1. Оболонський районний суд м. Києва вироком від 31 травня 2019 року засудив ОСОБА_5 за частиною 2 статті 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
2. Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 09 березня 2019 року приблизно о 00:02 за адресою: м. Київ, Пуща Водиця, вул. Ф. Максименка, 4 помітив на землі п`ять прозорих пакетів, два з яких були із порошкоподібною речовиною білого кольору, піднявши які та оглянувши зрозумів, що вказана речовина може бути психотропною, а саме РVР (1-феніл-2-піролідин-ід-пентан-1-он), після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, для чого він поклав їх у портфель та почав зберігати для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, приблизно о 00:05 ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, яким добровільно в присутності понятих видав п`ять пакетів, у двох з яких була виявлена особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено. Маса РVР у речовині становить 0,270 г.
3. Київський апеляційний суд ухвалою від 02 вересня 2019 року вирок районного суду залишив без змін.
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі
4. У касаційній скарзі захисник посилаючись на пункт 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
5. На думку захисника, в основу вироку покладено докази, які є недопустимими. Він також оскаржує обставини, визнані судом доведеними та зазначає що засуджений погодився з пред`явленим йому обвинуваченням у суді першої інстанції оскільки визнання вини відбулося поза його волею і під впливом порад слідчого. При цьому ОСОБА_5 не було забезпечено належним чином право на захист під час затримання, обшуку, на стадії досудового слідства та у суді першої інстанції.
6. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає положенням статті 419 КПК, оскільки в своєму рішенні суд не надав відповідей на аргументи, викладені в його апеляційній скарзі.
Оцінка Суду
7. Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
8. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
9. В скарзі захисник зазначає, що суд поклав в основу вироку суперечливі докази, не дав їм належної оцінки і не зіставив з іншими доказами. Проте незгода захисника з висновками суду, не є свідченням порушення судом процесуального закону.
10. Як убачається з долучених копій судових рішень, суд першої інстанції, приймаючи рішення про дослідження доказів у порядку частини 3 статті 349 КПК, попередньо з`ясував у засудженого зазначені в цьому законі обставини і впевнився у добровільності та істинності його позиції.
11. Викладені в касаційній скарзі доводи захисника про порушення права ОСОБА_5 на захист, безпідставні, оскільки як убачається з копії ухвали суду апеляційної інстанції, матеріали кримінального провадження не містять заяв чи клопотань від нього про призначення йому захисника. Клопотання про надання йому захисника у суді першої інстанції ОСОБА_5 не заявляв, хоча права та обов`язки засудженому роз`яснялися.
12. Призначене, згідно з вимогами статті 65 КК, ОСОБА_5 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно. Суд також взяв до уваги щире каяття ОСОБА_5 , визнавши його пом`якшуючою покарання обставиною.
13. Разом з тим враховуючи те, що засуджений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінальною правопорушення і знову вчинив злочин, який згідно зі статтею 12 КК відноситься до категорії середньої тяжкості, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання, розмір якого суд першої інстанції вважав необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та попередження нових злочинів. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.
14. Правильність оцінки судом першої інстанції доказів була предметом перевірки апеляційним судом. Апеляційний суд надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги, які аналогічні доводам касаційної скарги. Касаційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів висновки судів попередніх інстанцій щодо обставин справи.
15. Отже винуватість ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом, що узгоджується із судовою практикою та правовими висновками Верховного Суду з цього питання, які надавалися, зокрема, у провадженні № 51-10560 ск 18[1]. Тому доводи в касаційній скарзі щодо істотного порушення судами попередніх інстанцій вимог кримінального процесуального закону є неприйнятними, а переконливих аргументів, які б вказували на такі порушення, в касаційній скарзі не зазначено.
16. Крім того, стороною захисту не наведено переконливих доводів, які б вказували, що неоголошення повного тексту ухвали у зв`язку із неповним складом суддів істотно перешкодило чи могло перешкодити суду апеляційної інстанції постановити законне та обґрунтоване рішення. Отже, відсутні підстави вважати зазначену обставину істотним порушенням у розумінні положень частини 1 статті 412 КПК. Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована і відповідає вимогам статті 419 КПК.
З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Ухвала від 04 лютого 2019 року у справі № 202/3921/18, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79601130