Житомирський апеляційний суд
Справа №277/482/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зосимівка Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 29 червня 2019 року, з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також належним чином не обґрунтував чому він не застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що слідчий суддя не надав належної оцінки даним, які характеризують особу підозрюваного, зокрема тому, що за місце проживання він характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерел доходів. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку та не зможе запобігти ризикам того, що перебуваючи на свободі, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що 29.04.2019 року слідчий СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що в провадженні СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000109 від 26.04.2019 року з правовою кваліфікацією ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Так, 26.04.2019 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_12 та його співмешканкою ОСОБА_13 на гужовій повозці прибули до домоволодіння останніх по АДРЕСА_2 . У ході подальшої розмови без розриву в часі в жилій кімнаті будинку між господарями та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникла суперечка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносини. Суперечка між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 переросла у штовхання. Намагаючись припинити суперечку та відновити спокій у нічний час у власному будинку, ОСОБА_12 почав виштовхувати ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з будинку.

Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_12 , ОСОБА_8 вирішив умисно вбити останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, без розриву в часі, ОСОБА_8 вийшов з будинку та, підійшовши до гужової повозки, витягнув з її каркасу дерев`яну ручку (ручицю). Повернувшись до будинку, ОСОБА_8 наблизився ззаду до ОСОБА_12 та зі значною силою прикладання наніс йому ручицею один удар в ділянку розташування життєво важливих органів - голову від якого останній впав на підлогу та втратив свідомість, після чого ОСОБА_8 наніс ще близько 5 ударів ручицею в голову ОСОБА_12 . Побачивши нерухоме тіло, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_8 припинив наносити удари та разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишив будинок.

Лікарями Ємільчинської ЦРЛ надано необхідну медичну допомогу ОСОБА_12 та він залишився живим.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_12 , тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

27 квітня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Оцінивши в сукупності дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Наявність підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що в клопотанні відсутні дані, які характеризують ОСОБА_8 , що вказують на його схильність до вчинення правопорушень, на зміну місця проживання, на незаконний вплив на потерпілого, свідків, а також відсутні дані про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Доводи апелянта про тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.
Можливість підозрюваного впливати на потерпілого та свідків, колегія суддів вважає лише припущенням, яке не спростовує висновків слідчого судді.

В засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_8 заявив, що визнає свою вину та згоден активно сприяти розкриттю злочину, відшкодував потерпілому 3000 грн..

Крім того, захисник підозрюваного пояснив апеляційному суду, що останній не переховується від органів досудового розслідування, працює не офіційно, проживає із співмешканкою в будинку покійних батьків, в рахунок відшкодування шкоди сплатив 3 000 грн.

Також, згідно пояснень прокурора в апеляційному суді обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваним ОСОБА_8 не порушується.
Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2019 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці (тобто до 29 червня 2019 року), з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: