06.06.2019 Справа № 756/4022/18
Унікальний № 756/4022/18
Провадження № 1-кп/756/361/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002139 від 20.03.2018 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 20.03.2018 року приблизно о 13 год. 30 хв., знаходилася у приміщені магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 46, де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, в той же час та того ж дня, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Сільпо» за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись неуважністю працівників вказаного магазину та впевнившись в тому, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з торгівельних вітрин товар, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а саме: сир «Новгород-Сіверський Пармезан», артикул 682379, вагою 1,066 кг вартістю 493 грн. 03 коп. (без урахування ПДВ); рибу хек (мерлуза) «Латино-американський», артикул 50506, вагою 1,234 кг вартістю 88 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ), а всього товару на загальну суму 581 грн. 36 коп. (без урахування ПДВ), після чого сховала вказаний товар до власної сумки, яка на той час була при ній.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, остання, маючи при собі у сумці перелічений вище неоплачений товар, належний ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», пройшла повз лінію кас магазину «Сільпо», не розрахувавшись за вказаний товар, направилась до виходу з нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, так як ОСОБА_3 була зупинена працівником охорони магазину «Сільпо».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його кінця, ОСОБА_3 могла спричинити ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» майнову шкоду на загальну суму 581 грн. 36 коп. (без урахування ПДВ).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні у якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та повністю підтвердила обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення нею замаху на крадіжку, щодо кількості, вартості та виду товару, який вона хотіла викрасти, щодо причин, через які вона не змогла злочин довести до кінця. Обвинувачена шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, стверджуючи, що вона зробила для себе належні висновки.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачена розуміє зміст тих обставин, які вона не оспорює, чи є добровільною та істинною її позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої доведена та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченої, раніше не судимої, яка у лікаря психіатра на обліку не перебуває, проте з 11.11.2007 перебуває на обліку в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (стан відміни). За місцем фактичного проживання обвинувачена дільничним офіцером поліції характеризується як особа, яка протягом 2017-2018 років притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП (дрібна крадіжка), протягом останніх років ніде на працює, неодружена, не має утриманців. Як пояснила в суді обвинувачена, вона за адресою АДРЕСА_2 проживає разом зі своєю 80-річною матір`ю на пенсію матері, здійснюючи догляд за матір`ю, фактично перебуваючи на утриманні останньої, не маючи власних доходів, не будучи пенсіонеркою та при цьому ніде не працюючи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд при цьому враховує обставини справи, дані про особу обвинуваченої ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, причини, з яких злочин не було доведено до кінця, відомості про особу: її вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, ставлення до вчиненого.
Суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, з призначенням їй покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші альтернативні види покарань, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, суд застосувати до обвинуваченої не може, враховуючи дані про її особу.
При цьому суд дійшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливі без відбування нею покарання та вважає за доцільне звільнити обвинуваченувід відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1