ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3175/19 Справа № 176/2115/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що з 24.05.2017 року засуджений ОСОБА_6 утримувався в Державній установі Бахмутська установа виконання покарань № 6, заохочень та стягнень не мав, працевлаштованим не був.
З 16.06.2017 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26. Згідно характеристики, яка мається в матеріалах особової справи від 29.08.2019 року, засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, має 2 заохочення від 28.12.2017 року та 18.04.2018 року у вигляді подяки, стягнень немає. Свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, не бере участь у реалізації жодної із програм диференційованого виховного впливу. Підвищив наявний загальноосвітній рівень та вдосконалив професійно-технічний навик, а саме у 2018 році закінчив Жовтоводський навчальний центр № 26 та отримав кваліфікацію Електрогазозварник 3 розряду.
Відповідно до витягу з протоколу № 34 від 29.08.2019 року засіданням комісії по розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 було відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, значний невідбутий строк, те, що засуджений має всього два заохочення в короткий термін відбування покарання та свідомо ухиляється від будь-яких робіт у колонії, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення та не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою застосувати до нього положення ст. 82 КК України.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджений зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, а також неправильним застосуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Засуджений вказує, що він став на шлях виправлення, про що свідчить відсутність будь-яких стягнень та наявність двох заохочень. Зазначає, що закінчив Жовтоводський навчальний центр № 26 та отримав кваліфікацію електрогазозварника 3 розряду, має стійке бажання працювати, але у зв`язку з відсутністю паспорту та ідентифікаційного коду в особовій справі, адміністрація установи неодноразово відмовляла йому.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні свою діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці це є постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і навіть перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи.
Як вбачається з матеріалів провадження, 13.03.2017 року ОСОБА_6 засуджений вироком Дзержинського міського суду за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 24.05.2017 року, кінець строку 24.11.2021 року.
Засуджений ОСОБА_6 в Державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) відбуває покарання з 16.06.2017 року та відбув 2/3 частини строку покарання, за час перебування характеризується посередньо. Свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Не бере участь у реалізації жодної із програм диференційованого виховного впливу. Підвищив наявний загальноосвітній рівень та вдосконалив професійно-технічний навик, а саме у 2018 році закінчив Жовтоводський навчальний центр № 26 та отримав кваліфікацію Електрогазозварник 3 розряду (а.с. 29).
Згідно довідки про стягнення та заохочення, засуджений ОСОБА_6 має два заохочення від 28.12.2017 року та від 18.04.2018 року у вигляді подяки (а.с. 30).
29 серпня 2019 року комісією Державної установи Жовтоводська виправна колонія № 26 засудженому ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (а.с. 33).
Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав застосування до засудженого ОСОБА_6 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України, засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставлення до праці, яка б вказувала, що останній змінився та став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Суд першої інстанції під час розгляду клопотання обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, з чим погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів засудженого ОСОБА_6 про те, що він не має будь-яких стягнень та закінчив Жовтоводський навчальний центр № 26, отримавши кваліфікацію Електрогазозварник 3 розряду, колегія суддів не вважає їх слушними, оскільки виправлення засудженого повинно бути засновано на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі, а виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Такими чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: