У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження за № 0008269 від 19.08.2019 року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів,

за участю прокурора - ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0008269 від 19.08.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

В провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0008269 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

19.08.2019 року о 17:50 год., ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.08.2019 року о 15:30 год., органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Берегове, Закарпатської області, українку, громадянку України, не працюючу, маючу початкову загальну середню освіту, не заміжню, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , відносно, якої 29.12.2018 Київською місцевою прокуратурою № 9 до Солом`янського районного суду м. Києва спрямовано обвинувальний акт за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та 31.05.2019 Київською місцевою прокуратурою № 9 до Солом`янського районного суду м. Києва спрямовано обвинувальний акт за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
Прокурором повідомлено, що відносно ОСОБА_4 . Київською місцевою прокуратурою № 9 до Солом`янського районного суду м. Києва спрямовані обвинувальні акти 29.12.2018 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та 31.05.2019 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, однак вона належних висновків для себе не зробила та знову скоїла новий умисний злочин проти власності, при наступних обставинах.

Так, 19.08.2019 близько 17:40 ОСОБА_4 перебуваючи на пішохідному спуску до камер схову вокзального комплексу станції «Київ-Пасажирський» за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, побачила раніше незнайому їй жінку, якою виявилася потерпіла ОСОБА_8 , яка в той час спускалась в напрямку камер схову та у якої за спиною знаходився рюкзак.

Помітивши вказаний рюкзак у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел корисливого характеру, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшла зі спини до потерпілої ОСОБА_8 та непомітно для останньої правою рукою розстібнула замок рюкзаку та цією ж рукою з належного потерпілій рюкзака витягнула гаманець коричневого кольору ТМ «WENGHUANG» вартістю 500 грн., всередині якого знаходилися грошові кошти в сумі 221 грн. 75 коп., а також банківські картки, чеки, які матеріальної цінності для останньої не становлять.

Після чого ОСОБА_4 викрадений гаманець з усім його вмістом, поклала собі під одяг, чим розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Умисними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріального збитку на суму 721 грн. 75 коп.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Як зазначив прокурор, підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема:

1)Рапортом помічника пом. о/у ОПВ УКР ГУНП у м. Києві сержанта поліції ОСОБА_9 ;

2)Заявою ОСОБА_8 від 19.08.2019 про скоєння кримінального правопорушення;

3)Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 19.08.2019;

4)Протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 19.08.2019;

5)Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.08.2019;

6)Протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_10 від 19.08.2019;

7)Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.08.2019;

8)Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.08.2019;

9)Протоколом затримання ОСОБА_4 від 19.08.2019;

10)Протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 19.08.2019 під час допиту остання повністю визнала свою вину;

11)Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.08.2019;

12)Протоколом огляду відеозапису від 19.08.2019;

13)Іншими матеріалами в їх сукупності.

У органу досудового розслідування, за переконанням прокурора, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а тому прокурор переконував, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрювана буде:

- усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_4 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваної ОСОБА_4 остання може вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки ОСОБА_4 на даний час проживає у Закарпатській області, м. Берегове, окр. Хутір, не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення й надалі. Крім того, про даний факт свідчить те, що ОСОБА_4 раніше була притягнута до кримінальної відповідальності за вчинення інших корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не стала, а навпаки продовжила свою злочинну діяльність, спрямовану на особисте збагачення за рахунок чужого майна інших громадян.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

За переконанням прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просив врахувати наступні обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною вказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється;

- вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_4 . Крім того, питання щодо наявності захворювань, які б вказували про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою і були підставами для її звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрювана не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрювана має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767.

- відсутність у підозрюваної ОСОБА_4 місця роботи, її репутацію, а також майновий стан;

- відсутність навіть тимчасового місця проживання в м. Києві і реєстрація в іншій області, що унеможливить виконання покладених на неї процесуальних обов`язків;

- наявність інших кримінальних проваджень за № 0014583, обвинувальний акт по якому 29.12.2018 направлений до Солом`янського районного суду м. Києва, в якому обвинувачується ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та № 0005010, обвинувальний акт по якому 31.05.2019 направлений до Солом`янського районного суду м. Києва, в якому обвинувачується ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, прокурор наполягав, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваної ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.
Тому, прокурор прохав застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Також, прокурором зазначено у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прошу визначити розмір застави в сумі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки на думку сторони обвинувачення саме така сума застави зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважаю за доцільне, в разі внесення підозрюваною розміру застави, покладанні на підозрювану ОСОБА_4 наступних, передбачених п.п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків, а саме:
1) з`являтися за кожною вимогою до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи
Тому, прокурором наголошено, що з огляду на вищевикладені ними обставини, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не є можливим.
У судовому засіданні прокурор наголосив на фактичних обставинах, вказаних у клопотанні і його підтримав та наполягав на його задоволенні.
Адвокат ОСОБА_6 зазначала, що її позиція та її підзахисної про те, що жодних ризиків, які передбачені ст.177 КПК України і на які посилається обвинувачення, не має, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_4 має намір ухилятись від суду, перешкоджати досудовому слідству, вчиняти тиск на свідків суду не надано.
Також захисник просила звернути увагу суду, на те що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, визнала вину у вичиненому правопорушенні та щиро розкаюється, майнова шкода в кримінальному провадженні за підозрою її підзахисної відшкодована потерпілій.
А тому, ОСОБА_6 просила суд відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Адвокат ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_4 повністю підтримали позицію захисника ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 .
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, що відносить вказаний злочин залежно від ступеня тяжкості до категорії середньої тяжкості.
Суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 , добровільно відшкодувала завдану потерпілій шкоду, визнала вину у вчиненому та щиро розкаялась, а також те, що вона має постійне місце проживання та має на утриманні двох малолітніх дітей, тому вважає, що достатнім для контролю за її процесуальною поведінкою буде такий запобіжний захід як застава у визначеному судом розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Позицію Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру викладено в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) №12050/04 від 28 вересня 2010 року. Судом було зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Крім того, Суд зазначив, що «не дивним є те, що національні суди при визначенні суми застави, яка би забезпечила впевненість у тому, що винна особа не уникне правосуддя, в основному посилалися на рівень відповідальності обвинуваченого, тяжкість злочину і розмір заподіяної шкоди. Не було також впевненості у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану заявника, зможе забезпечити його присутність на судовому розгляді порушеної проти нього справи».
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 Суд визнав, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.
Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, її майновий стан, вважає необхідним визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді застави у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 605 гривень у національній грошовій одиниці.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) з`являтися за кожною вимогою до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вбачає можливість відмовити прокурору в задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0008269 від 19.08.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182, 183, 184, 196, 309, 376 ч. 2 КПК України
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді застави у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 605 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок : отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м. Київ, р/р 2089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) з`являтися за кожною вимогою до СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити, що підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: