Справа № 991/1482/19
Провадження1-кс/991/2115/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
детектива НАБУ ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 та
підозрюваного ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000898 від 10.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11.11.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000898 від 10.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В клопотанні зазначено, що Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000898 від 10.10.2019, в рамках якого 08.11.2019 судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище.
15.03.2001 ОСОБА_5 безстроково обрано суддею Зарічного районного суду м. Суми, з цього моменту він здійснював функції представника влади, у зв`язку з чим, відповідно до ст. ст. 18, 364, 368 КК України, набув статусу службової особи, яка займає відповідальне становище.
27.09.2019 до Зарічного районного суду м. Суми надійшли матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якій присвоєно номер № 591/6070/19 та шляхом автоматизованого розподілу визначено суддю ОСОБА_5 для розгляду справи по суті. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, ОСОБА_5 висловив ОСОБА_7 прохання надати неправомірну вигоду за прийняття рішення по справі № 591/6070/19 на його користь та за прийняття на користь ОСОБА_7 рішення по справі № 752/17354/19 після надходження на його розгляд цієї справи з Голосіївського районного суду м. Києва.
Досудовим розслідуванням з`ясовано, що 06.11.2019 у період з 17:47 год до 17:50 год., ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи поблизу перехрестя автодоріг «Т1909» та «Гірне-Любачево», знаходячись в автомобілі «Mercedes W140 SEL600», д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , одержав від останнього неправомірну вигоду в сумі 1000 дол. США за прийняття рішення про непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у судовій справі № 591/6070/19, а також 1000 дол. США за прийняття такого ж рішення після надходження до нього на розгляд судової справи № 752/17354/19 з Голосіївського районного суду м. Києва.
У подальшому, 07.11.2019 під час проведення обшуків автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL» НОМЕР_2 , а також побутового приміщення біля будинку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , детективами Національного антикорупційного бюро України виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди у сумі 1700 дол. США. Крім того, детективами було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , під час якого було вилучено 300 дол. США, та обшук службового кабінету № 405 судді ОСОБА_5 в будівлі Зарічного районного суду м. Суми, за адресою: м. Суми, вул. Академічна, 13. В ході проведених слідчих (розшукових) дій детективами були вилучені речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, і які не були визначені в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення майна.
Серед іншого, детектив зазначив, що постановою про визнання засобу вчинення кримінального правопорушення речовим доказом та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 07.11.2019 старшим детективом ОСОБА_8 автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000898 від 10.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Постановою про визнання речовими доказами від 08.11.2019 детективом ОСОБА_3 визнано речовими доказами скляну банку ємністю 0,5 літра з написом «Господарочка зелений горошок» з капроновою кришкою, систему відеофіксації прибудинкової території MODEL:TCL-1602 AHD № 0379 у кримінальному провадженні № 0000898 від 10.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З метою збереження речових доказів у справі, детектив просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання.
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували.
Позиція сторони захисту полягає в такому:
-клопотання про накладення арешту подане внаслідок проведення двох слідчих дій двох обшуків, що є неприпустимим. Потрібно подавати два окремих клопотання, за наслідками кожного обшуку;
-скляну банку з грошовими коштами було знайдено у господарській будівлі за межами домоволодіння ОСОБА_5 , що суперечить ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук;
-під час проведення обшуку автомобіля було допущено ряд суттєвих порушень, що має наслідком недопустимість оформленого протоколу, а відповідно неможливість накладення арешту на вилучене майно.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, доводи учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про арешт майна.
Під час розгляду клопотання встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування за фактом можливого одержання неправомірної вигоди суддею суду першої інстанції, який у розумінні чинного законодавства є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
07.11.2019 у межах кримінального провадження № 0000898 від 10.10.2019 було проведено обшуки житлового приміщення, службового кабінету підозрюваного, автомобілю, що належить підозрюваному. Під час проведення обшуку автомобіля «NISSAN X-TRAIL» відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України було проведено обшук ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку детективами були вилучені речі, які в подальшому були визнані речовими доказами.
Постановою від 07.11.2019 та постановою від 08.11.2019 автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , скляну банку ємністю 0,5 літра з написом «Господарочка зелений горошок» з капроновою кришкою та систему відеофіксації прибудинкової території MODEL:TCL-1602 AHD № 0379 було визнано речовими доказами по справі у кримінальному провадженні № 0000898 від 10.10.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
У постанові від 07.11.2019 транспортний засіб автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL» визнано речовим доказом, зважаючи на те, що він використовувався підозрюваним з метою готування та безпосередньо вчинення даного кримінального правопорушення, адже підозрюваний переміщувався на цьому транспортному засобі для зустрічі з ОСОБА_7 , також підозрюваний прибув на цьому авто на місце зустрічі та поїхав на ньому після зустрічі з ОСОБА_7 , під час якої було передано неправомірну вигоду. Таке використання ОСОБА_5 транспортного засобу, який перебуває у нього на праві власності, не свідчить, що він є засобом вчинення злочину, адже підозрюваний використовує цей автомобіль на постійній основі у повсякденному житті, а тому переміщення на цьому авто не було обумовлено необхідністю готування та вчинення можливого кримінального правопорушення.
Детективом не було доведено наявність необхідності в накладенні арешту з метою збереження речового доказу шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 . Таким чином, суд не вбачає підстав для арешту транспортного засобу з метою збереження речового доказу.
Проте у слідчого судді є достатні підстави вважати, що вилучене майно, а саме скляна банка ємністю 0,5 літра з написом «Господарочка зелений горошок» з капроновою кришкою та система відеофіксації прибудинкової території MODEL:TCL-1602 AHD № 0379 відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, оскільки ці предмети можуть містити конкретні дані щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та інші його сліди.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що детективом у клопотанні доведена необхідність накладення арешту на скляну банку, в якій було виявлено частину готівки, що є предметом злочину, та арешту системи відеофіксації, яка містить інформацію, що має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Отже слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту частково, і в цій частині клопотання детектива є законним та обґрунтованим.
Слідчий суддя не вважає порушенням подання одного клопотання про арешт майна за наслідком проведення двох обшуків, оскільки це не заборонено законодавством. Оскільки обшуки проведено в один день та стосуються однієї особи, це є доцільним.
Інші доводи, заявлені захисником та підозрюваним, по суті є такими, що ставлять під сумність законність проведення слідчих дій, вилучення майна.
Досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання докази не дають можливості стверджувати про явне порушення прав підозрюваного.
Доводи захисту стосуються питання допустимості доказів, що має бути вирішено під час судового розгляду кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000898 на наступне майно:
- скляну банку ємністю 0,5 літра з написом «Господарочка зелений горошок» з капроновою кришкою;
- систему відеофіксації прибудинкової території MODEL:TCL-1602 AHD № 0379.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1