КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 13 серпня 2019 року, апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Донське, АРК Крим, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 07 вересня 2019 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 30 000 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та прийшов до висновку, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягав захисник.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року, просять її скасувати та постановити нову ухвалу.

При цьому, захисник ОСОБА_5 просить дослідити докази, подані прокурором при обрані запобіжного заходу на обґрунтування своєї позиції та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Стверджує, що слідчий суддя не прийняв до уваги аргументи сторони захисту про наявність у підозрюваного місця постійного проживання у місті Києві, наявність на утриманні дитини, відсутність у матеріалах справи документів, які негативно характеризують особу підозрюваного, задовольнивши клопотання вийшовши за його межі, оскільки прокурор не просив визначати розмір застави.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про майновий стан підозрюваного, твердження прокурора про наявність особисто у ОСОБА_7 значних заощаджень та власності у вигляді рухомого і нерухомого майна не знайшли підтвердження у матеріалах справи.

Сторона захисту наголошує на тому, що слідчий суддя не у повному обсязі досліджував матеріали, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, а тому вважає за доцільне при розгляді даної скарги просити досліджувати всі докази, які були долучені прокурором

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема загальних засад кримінального провадження: презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини; забезпечення права на захист; змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивності, не відповідності фактичним обставинам, необґрунтованості наданих доказів пред`явленій підозрі, а тому, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню.

Так, сторона захисту зазначає, ОСОБА_7 не має жодного нерухомого майна, однак проживає у с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області у орендованому житловому приміщенні. Документи для виїзду за кордон, а також паспорт громадянина України у нього вилучені під час затримання та приєднані до матеріалів кримінального провадження, що унеможливлює підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_7 вказав, що не має наміру впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, а також іншими способами перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Його мета - виключне сприяння органам досудового слідства і суду у повному, всебічному і об`єктивному розслідуванні у кримінальному провадженні, а тому, він не може і не бажає вчинити будь-яке інше кримінальне правопорушення; ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, а саме, має похилих батьків.

Також, автор апеляційної скарги вважає пред`явлену підозру ОСОБА_7 необґрунтованою, а кожен окремо доказ наведений у клопотанні про обрання запобіжного заходу та який став обґрунтуванням пред`явленої підозри, не доводить причетність ОСОБА_7 до його вчинення.

Одночасно, сторона захисту звертає увагу на те, що слідчим суддею не досліджено питання можливості внесення підозрюваним грошової застави у розумному співрозмірному розмірі, доступному для підозрюваного, а не у сумі 30 000 000 гривень, обраний відносно останнього раніше.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 22 січня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 00000123, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України.
22 березня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 3 ст. 27, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, а 26 червня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 1 ст. 255 КК України, - створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також керівництво такою організацією та участь у злочинах, вчинених такою організацією;
- ч. 2 ст. 122 КК України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчинені з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій;
- ч. 2 ст. 127 КК України, - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою покарання потерпілого за дії, скоєні ним та у скоєнні яких він підозрюється, а також з метою залякування його, вчиненні повторно за попередньою змовою групою осіб.
- ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, - організація незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів вчиненні організованою групою;
- ч. 3 ст. 209 КК України, - вчинення правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинені організованою групою.
10 липня 2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 2 місяці з моменту постановлення ухвали, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 14 липня 2019 року.
Постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 6 місяців.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року вказане клопотання задоволено, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 07 вересня 2019 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 30 000 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають можливість вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньо застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання прокурора задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 07 вересня 2019 року.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані, про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він повному обсязі довів суду наявність обставин, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Доводи захисників підозрюваного, про те що оскаржувана ухвала є такою, яка прийнята за відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними, оскільки перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Згідно вимог КПК України, обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника про те, що оскаржувана ухвала не містить викладу обставин, які свідчать про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого. Наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.
Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, всупереч доводам апеляційної скарги, з урахуванням виключного випадку, визначив відповідний розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінюючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , застава у розмірі 30 000 000 грн. належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку її внесення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчий безпідставно вказав на необхідність виконання органами досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України, - не заслуговують на увагу, оскільки не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи наведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисників на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та суворість застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, є непереконливими.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПАСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , строком до 07 вересня 2019 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 30 000 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/4246/2019 Категорія: ст. 183, 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1