КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-cc/824/4476/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , і накладено арешт на майно, яке було виявлено та тимчасово вилучено відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведеного 24 квітня 2019 року обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕЙ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_2 , з сім-картою;

- мобільний телефон марки «Айфон» 6S;

- мобільний телефон марки «Айфон» 8 плюс, червоного кольору;

- стартовий пакет «Водафон», номер: НОМЕР_3 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_4 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_5 ;

- сім-картку «МТС», номер НОМЕР_6 ;

- сім-картку «Діалог»;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_8 ;

- банківську кредитну карту «Монобанк», номер: НОМЕР_9 ;

- банківську кредитну карту «А-Банк», номер: НОМЕР_10 ;

- сім карту мобільного оператора «Мобаіл Телеком»;

- електронні ваги;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_11 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_12 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_13 ;

- банківську кредитну карту «Банк Восток», номер: НОМЕР_14 ;

- банківську кредитну карту «Ексім Банк», номер: НОМЕР_15 ;

- картку киянина «Ощадбанк», номер: НОМЕР_16 ;

- довіреність РФ на право керування транспортним засобом № НОМЕР_17 , на ім`я ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна ОСОБА_9 . Зокрема, апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала слідчого судді була винесена з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, оскільки розгляд клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно було призначено на 25 квітня 2019 року, про що не повідомлявся ні ОСОБА_13 , ні його захисник, у зв`язку з чим вони не мали можливості надати пояснення та заперечення, які мають значення для вирішення питання про арешт майна. При цьому автор апеляції зазначає, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя, маючи право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна, порушив норми Кримінального процесуального кодексу України, позбавивши ОСОБА_9 права подати заперечення на клопотання, надати усні та письмові пояснення, а також не забезпечив повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Крім того, захисник відмічає, що копія ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року була направлена ОСОБА_9 для відома лише 05 липня 2019 року, про що свідчить витяг з сайту ПАТ «Укрпошта» про відстеження листа, а сам лист з копією оскаржуваної ухвали було отримано 17 липня 2019 року. Тому, як вказує апелянт, у ОСОБА_14 протягом тривалого часу не було можливості ознайомитись з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, якою було накладено арешт на майно останнього, та не було можливості оскаржити таку ухвалу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що захисником ОСОБА_8 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000638, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 199 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що невстановлені особи чоловічої статі за попередньою змовою групою осіб здійснили вербування та переміщення громадян України на територію Російської Федерації з метою експлуатації для здійснення незаконної діяльності. Вказане кримінальне провадження розпочате за матеріалами, що надійшли з управління по боротьбі зі злочинами, пов`язаними із торгівлею людьми, Головного управління Національної поліції у місті Києві.

В ході подальшого розслідування кримінального провадження та виконання працівниками управління по боротьбі зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України було додатково встановлено, що дана група осіб також організувала незаконне виробництво, виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут на території міста Києва та Київської області речовин, що відносяться до наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, визначених у Постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06 травня 2000 року № 770, із змінами та доповненнями, а для функціонування зазначеної незаконної діяльності залучили інших осіб різної статі та віку. Відповідно до розробленого, налагодженого та втіленого у життя злочинного плану вказаної групи осіб, незаконно виготовлені у відповідних приміщеннях із використанням спеціального обладнання наркотичні засоби та психотропні речовини збувались на території міста Києва і Київської області із використанням відповідних бот-програм, що містяться на Веб-сайті «ua.legalixer.info» у магазинах «Medussa», «Escobar 24/7».

В період часу з серпня 2018 року по теперішній час було проведено комплекс негласних розшукових слідчих дій, результати яких, як запевняють органи досудового розслідування, обґрунтовано підтверджують причетність даної групи осіб до налагодженої незаконної діяльності, пов`язаної із:

- вербуванням, переміщенням людей, в тому числі і неповнолітніх осіб, до Російської Федерації з метою експлуатації, з використанням матеріальної чи іншої залежності потерпілих;

- організацією незаконного постійного виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, із залученням до цього процесу інших осіб, що також забезпечували фасування виготовлених речовин, вилучених з обігу, їх збут на території міста Києва та Київської області, із використанням відповідних бот-програм у всесвітній глобальній мережі Інтернет і безготівкових способів розрахунку;

- виготовленням, зберіганням та збутом підроблених грошових коштів.

14 лютого 2019 року працівниками управління по боротьбі зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, на підставі доручення прокурора відділу прокуратури міста Києва, наданого в порядку ст. 36 КПК України, щодо проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального експерименту, в ході розслідування кримінального провадження було проведено відповідну слідчу дію, під час якої громадянин ОСОБА_15 із використанням бот-програми, що міститься на Веб-сайті «ua.legalixer.info» у підрозділі «VIP магазины Украины», «Escobar 24/7», здійснив закупівлю невідомої речовини, яка ймовірно мала відношення до наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Того ж числа допитаний у процесуальному статусі свідка ОСОБА_15 , як особа, яка із безпосереднім використанням мобільного терміналу, що під`єднаний до мережі Інтернет, здійснила замовлення речовини, в подальшому, використовуючи термінал «Easypay», оплатила за придбання замовленого товару, після чого прибула за двома адресами, зазначеними у повідомленні, де за вказівками віднайшла замовлені речовини і у такий спосіб здійснила їх придбання.

14 лютого 2019 року працівниками управління по боротьбі зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, на підставі доручення прокурора відділу прокуратури міста Києва, наданого в порядку ст. 36 КПК України, було складено протокол вилучення наркотичних засобів та (або) психотропних речовин і в присутності двох понятих, по черзі, перебуваючи по вулиці Виборгській, 22, та Борщагівській, 150, в місті Києві, вилучено придбані невідомі речовини у згортку синього кольору, із розмірами приблизно 1,5 см * 1,5 см, та згортку зеленого кольору, із розмірами приблизно 1 см * 1,5 см, що поміщені до двох окремих прозорих поліетиленових пакетів, горловини яких були обв`язані ниткою, кінці якої обклеєні паперовими стрічками, із підписами понятих, ОСОБА_16 , оперативного працівника ОСОБА_17 , а також відтиском печатки «Для Пакетів № 1 Управління боротьби із злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, Головне управління Національної поліції у м. Києві».

Висновком експертизи № 11-2/1317 від 14 березня 2019 року, яка проводилась на підставі ухвали слідчого судді, встановлено, що «У наданій на дослідження порошкоподібній речовині блакитного кольору масою 0,206 г виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP у речовині становить 0,159 г. У наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,430 г виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну у речовині становить 0,026 г.».

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 234 від 08 квітня 2013) «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 234 від 08 квітня 2013) «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Допитаний у процесуальному статусі потерпілого ОСОБА_18 детально розповів, як ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_9 запросили його на роботу до міста Москви в Російській Федерації, де він буде виконувати роботу по виготовленню начебто рідин для електронних цигарок, за що він буде отримувати значну грошову винагороду у сумі від 1500 2000 доларів США за один тиждень праці. Після систематичних вмовлять вказаних осіб він погодився на пропозицію, отримав грошові кошти та відповідний мобільний термінал, де був встановлений інтернет-менеджер «WICKR me», виключно за допомогою якого він повинен був підтримувати із ними зв`язок і отримувати чіткі вказівки, інструкцію по виготовленню речовини під назвою «сіль». Перебуваючи у місті Москва, він за вказівками ОСОБА_22 та ОСОБА_9 протягом 20 діб здійснював дії по виготовленню вказаної речовини, а саме: - отримав банківські картки; - забрав ключі від виробничого цеху та гаражу, де і здійснював виготовлення речовини; - їздив за складовими для виготовлення речовини; - придбавав необхідні предмети та обладнання (респіратори, відра, колби, лакмусовий папір та інше) для виготовлення речовини. Для вказаних витрат, а також на оренду житла та харчування йому переказували грошові кошти на банківську карту. Під час виробництва даної речовини він отруївся, в результаті чого був змушений повернутись до України, де вищевказаними особами до нього почали висуватись фінансові вимоги значного розміру.

Допитаний у процесуальному статусі свідка о/у УБЗПТЛ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_23 повідомив, що за результатом виконання доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України, та проведення комплексу негласних слідчих розшукових дій було встановлено ряд конкретних осіб, які причетні до вищевказаної злочинної діяльності, серед яких є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

24 квітня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено невідкладну слідчу дію обшук житлового будинку, що належить ОСОБА_12 .

Під час проведення даної слідчої дії було виявлено та вилучено сліди та речі, які, за ствердженням органів досудового розслідування, мають значення для встановлення об`єктивної сторони у справі, а саме: - мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕЙ: НОМЕР_1 ; - мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_2 , з сім-картою; - мобільний телефон марки «Айфон» 6S; - мобільний телефон марки «Айфон» 8 плюс, червоного кольору; - стартовий пакет «Водафон», номер: НОМЕР_3 ; - стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_4 ; - стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_5 ; - сім-картку «МТС», номер НОМЕР_6 ; - сім-картку «Діалог»; - мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_7 ; - мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_8 ; - банківську кредитну карту «Монобанк», номер: НОМЕР_9 ; - банківську кредитну карту «А-Банк», номер: НОМЕР_10 ; - сім карту мобільного оператора «Мобаіл Телеком»; - електронні ваги; - банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_11 ; - банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_12 ; - банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_13 ; - банківську кредитну карту «Банк Восток», номер: НОМЕР_14 ; - банківську кредитну карту «Ексім Банк», номер: НОМЕР_15 ; - картку киянина «Ощадбанк», номер: НОМЕР_16 ; - довіреність РФ на право керування транспортним засобом № НОМЕР_17 , на ім`я ОСОБА_9 .

25 квітня 2019 року (клопотання датоване 24 квітня 2018 року) старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом, що виявлено та вилучено відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведеного 24 квітня 2019 року обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕЙ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_2 , з сім-картою;

- мобільний телефон марки «Айфон» 6S;

- мобільний телефон марки «Айфон» 8 плюс, червоного кольору;

- стартовий пакет «Водафон», номер: НОМЕР_3 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_4 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_5 ;

- сім-картку «МТС», номер НОМЕР_6 ;

- сім-картку «Діалог»;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_8 ;

- банківську кредитну карту «Монобанк», номер: НОМЕР_9 ;

- банківську кредитну карту «А-Банк», номер: НОМЕР_10 ;

- сім карту мобільного оператора «Мобаіл Телеком»;

- електронні ваги;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_11 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_12 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_13 ;

- банківську кредитну карту «Банк Восток», номер: НОМЕР_14 ;

- банківську кредитну карту «Ексім Банк», номер: НОМЕР_15 ;

- картку киянина «Ощадбанк», номер: НОМЕР_16 ;

- довіреність РФ на право керування транспортним засобом № НОМЕР_17 , на ім`я ОСОБА_9 . Це клопотання мотивовано тим, що перелічене тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як речового доказу.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року дане клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000638, про накладення арешту на майно, яке було виявлено та тимчасово вилучено відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведеного 24 квітня 2019 року обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕЙ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_2 , з сім-картою;

- мобільний телефон марки «Айфон» 6S;

- мобільний телефон марки «Айфон» 8 плюс, червоного кольору;

- стартовий пакет «Водафон», номер: НОМЕР_3 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_4 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_5 ;

- сім-картку «МТС», номер НОМЕР_6 ;

- сім-картку «Діалог»;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_8 ;

- банківську кредитну карту «Монобанк», номер: НОМЕР_9 ;

- банківську кредитну карту «А-Банк», номер: НОМЕР_10 ;

- сім карту мобільного оператора «Мобаіл Телеком»;

- електронні ваги;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_11 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_12 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_13 ;

- банківську кредитну карту «Банк Восток», номер: НОМЕР_14 ;

- банківську кредитну карту «Ексім Банк», номер: НОМЕР_15 ;

- картку киянина «Ощадбанк», номер: НОМЕР_16 ;

- довіреність РФ на право керування транспортним засобом № НОМЕР_17 , на ім`я ОСОБА_9 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно з огляду на те, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, та слідчий суддя не дотрималися.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України, та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Викладені старшим слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не можуть бути визнані достатніми для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно зі ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій викласти мотиви прийнятого рішення, підстави для визнання майна речовим доказом та обґрунтувати, якому із критеріїв ст. 98 КПК України це майно відповідає. Таких дій в даному випадку орган досудового розслідування не вчинив з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

В свою чергу, слідчий суддя, розглядаючи клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , не звернув уваги на відсутність в матеріалах провадження постанови про визнання майна речовим доказом, а тому безпідставно наклав арешт на майно, яке було виявлено та тимчасово вилучено відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведеного 24 квітня 2019 року обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні. Зокрема, оскільки зазначене вище майно фактично не визнане органом досудового розслідування речовим доказом, то це нівелює мету накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів, так як неможливо забезпечити збереження того, чого реально у кримінальному провадженні не існує.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України старший слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_9 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , і накладено арешт на майно, яке було виявлено та тимчасово вилучено відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведеного 24 квітня 2019 року обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕЙ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_2 , з сім-картою;

- мобільний телефон марки «Айфон» 6S;

- мобільний телефон марки «Айфон» 8 плюс, червоного кольору;

- стартовий пакет «Водафон», номер: НОМЕР_3 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_4 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_5 ;

- сім-картку «МТС», номер НОМЕР_6 ;

- сім-картку «Діалог»;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_8 ;

- банківську кредитну карту «Монобанк», номер: НОМЕР_9 ;

- банківську кредитну карту «А-Банк», номер: НОМЕР_10 ;

- сім карту мобільного оператора «Мобаіл Телеком»;

- електронні ваги;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_11 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_12 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_13 ;

- банківську кредитну карту «Банк Восток», номер: НОМЕР_14 ;

- банківську кредитну карту «Ексім Банк», номер: НОМЕР_15 ;

- картку киянина «Ощадбанк», номер: НОМЕР_16 ;

- довіреність РФ на право керування транспортним засобом № НОМЕР_17 , на ім`я ОСОБА_9 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , погодженого із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом, що виявлено та вилучено відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведеного 24 квітня 2019 року обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕЙ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_2 , з сім-картою;

- мобільний телефон марки «Айфон» 6S;

- мобільний телефон марки «Айфон» 8 плюс, червоного кольору;

- стартовий пакет «Водафон», номер: НОМЕР_3 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_4 ;

- стартовий пакет «Водафон», номер НОМЕР_5 ;

- сім-картку «МТС», номер НОМЕР_6 ;

- сім-картку «Діалог»;

- мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕЙ: НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_8 ;

- банківську кредитну карту «Монобанк», номер: НОМЕР_9 ;

- банківську кредитну карту «А-Банк», номер: НОМЕР_10 ;

- сім карту мобільного оператора «Мобаіл Телеком»;

- електронні ваги;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_11 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_12 ;

- банківську кредитну карту «Приват-Банк», номер: НОМЕР_13 ;

- банківську кредитну карту «Банк Восток», номер: НОМЕР_14 ;

- банківську кредитну карту «Ексім Банк», номер: НОМЕР_15 ;

- картку киянина «Ощадбанк», номер: НОМЕР_16 ;

- довіреність РФ на право керування транспортним засобом № НОМЕР_17 , на ім`я ОСОБА_24 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4