Справа № 495/9060/19
Номер провадження 1-кс/495/4937/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури з клопотанням про накладення арешту на майно.

Так, слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 поміщений в паперовий конверт, вилучені в ході огляду вказаного автомобіля, припаркованого навпроти будинку № 23, по вул. Гагаріна, в місті Білгород-Дністровський Одеської області, для збереження як речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз.
В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування стало відомо, що 4.10.2019 року до Білгород-Дністрвоського ВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського СРПП № 2 Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ст. с-т поліції ОСОБА_4 про те, що під час несення служби з відпрацювання доручення № 155 від 01.10.2019 р. ГУНП в Одеській області спільно з сержантом поліції ОСОБА_5 , в місті Білгород-Дністровський Одеської області по вул. Гагаріна, навпроти будинку № 23, було зупинено автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та при перевірці документів виникли сумніви в автентичності свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 .
За даним фактом СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 04.10.2019 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002543 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Для проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному правопорушенні виникла необхідність у проведенні невідкладної слідчої дії - огляд місця події до постановлення ухвали слідчого судді.
В ході проведення огляду місця події автомобілю марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припаркований навпроти будинку № 23, по вул. Гагаріна, в місті Білгород-Дністровський Одеської області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 поміщений в паперовий конверт, про що складено відповідний протокол огляду місця поді.
Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області: автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 поміщений в паперовий конверт, визнані речовими доказами
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності та на підставі доданих копій матеріалів до клопотання, а також зазначили, що клопотання підтримують, просять його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У відповідності до ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.10.2019 року в ході огляду автомобіля марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припаркований навпроти будинку № 23, по вул. Гагаріна, в місті Білгород-Дністровський Одеської області та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виникли сумніви в автентичності свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 , у зв`язку з чим в даному випадку наявні усі достатні підстави для накладення арешту на відповідні документи для їх перевірки та експертного дослідження.
Отже, вимоги щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , слідчий суддя вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Між тим, аналіз змісту клопотання слідчого показав, що у зазначених процесуальних документах, окрім загальних формулювань, не доведено, у який спосіб зазначене майно, а саме автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 358 КК України.
Отже, клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 358 КК України в частині накладення арешту на автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , не відповідає вказаним вимогам закону.
Відповідно до приписів ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
При цьому, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Отже, судом встановлено, що відсутні правові підстави для арешту майна (автомобіля), передбачені ч.2 ст.173 КПК України, по справі відсутні особи, яким повідомлено про підозру та не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вище викладені обставини та розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 171-174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 поміщений в паперовий конверт, яке вилучено в ході огляду автомобіля марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 припаркованого по навпроти будинку № 23, по вул. Гагаріна, в місті Білгород-Дністровський Одеської області, для збереження його як речового доказу та проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні №0002543.
В решті вимог відмовити у задоволенні.
Автомобіль марки "Mercedes-Benz Е 320 CDI", сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 повернути особі, у якої він був вилучений, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1