КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/606/2019 Головуючий у І-ій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховано з моменту затримання, а саме з 31.07.2017 року. Вирішено питання речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 01.07.2017 о 18 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Велика Кільцева дорога, підійшов до автомобіля марки "KIA SPORTAGE", державний номерний знак НОМЕР_1 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відчинив задні дверцята автомобіля та висловив погрозу застосувати до потерпілої ОСОБА_9 , яка годувала немовля, насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, у випадку якщо та не віддасть йому грошові кошти Потім узяв її сумку, дістав з неї 207 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 тим самим майнову шкоду на зазначену суму.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2017 змінити в частині призначеного покарання, а саме застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.
Вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості, оскільки суд не врахував у повній мірі особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також думку потерпілої, висловлену під час судового розгляду кримінального провадженні щодо ОСОБА_8 , яка не вбачала необхідності застосовувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який проти неї заперечив, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за обставин викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується наявними у ньому доказами, які досліджувалися судом 1-ї інстанції в порядку ст. 349 КПК України і ніким з учасників судового провадження не оспорюється, а тому колегія суддів не переглядає його відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, є правильною, що в апеляційній скарзі не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про надто суворе покарання і необхідність його пом`якшення, то колегія суддів враховує, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Як вбачається з вироку, дотримуючись наведених вимог закону, суд першої інстанції, обираючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання, врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставинку, якапом`якшуєпокарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, та дійшов обґрунтованого висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_8 нових злочинів, є призначенняйому покарання у видіпозбавлення волі в межах, установлених санкцією статтіч. 2 ст. 186 КК України строком на 3 роки, і доводи апеляційної скарги захисника цього висновку суду не спростовують.

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 буде достатнім покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням, є безпідставним, з огляду на те, що висновок суду про відсутність підстав для призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду покарання, є належним чином обґрунтованим.

Зокрема, суд 1-ї інстанції врахував а характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання та те, що він на спеціальних обліках не перебуває, про що вказує захисник в апеляційній скарзі.

Твердження захисника про позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка не вбачала необхідності застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, матеріалами кримінального провадженні не підтверджено і іншого апеляційному суду не надано, а отже покарання ОСОБА_8 призначено з урахуванням всіх обставин справи.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 без задоволення, а вироку Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4