ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Cправа № 766/9880/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/330/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
У Х В А Л А

іменем України

05 червня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001628 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка, Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів та визначено розмір застави у сумі 38420 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, відносно якого у провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину.

Так, 19.05.2019 року близько 06.20 годин ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі близько 10000 гривень, а також 9 пачок тютюнових виробів Rotmans D-MIX, 9 шоколадок Millennium Goden Nut, 6 батончиків Snikers Super +1, та 2 пляшки вина «Артемівське», загальною вартістю близько 1000 гривень, чим спричинив потерпілому ПП « ОСОБА_9 » матеріальний збиток на загальну суму 11000 гривень, після чого намагався покинути місце вчинення правопорушення, виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 був затриманий поруч із магазином співробітниками охоронної фірми «Арсенал», разом із викраденим майном.

Отже, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, указує на її незаконність та упередженість слідчого судді, посилаючись на те, що в судовому засіданні ОСОБА_8 наголошував про готовність забезпечення належної процесуальної поведінки шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та спостереження за приміщенням. Апелянт наголошує, що слідчим суддею обґрунтованість підозри належним чином не перевірено, наданим слідчим протоколам проведених слідчих дій не надано жодної оцінки щодо сукупності та узгодженості доказування події злочину. В частині встановлення наявності ризиків слідчим суддею не вказано, якими саме доказами вони підтверджуються. Зокрема, посилається на недоведеність ризику, передбаченого п.5 ст.177 КПК України, вважає, що вказівки слідчого про вчинення ОСОБА_8 іншого злочину тотожні висловленню підозри особі до готування вчинення іншого злочину та не можуть слугувати підставою визнання наявності такого ризику слідчим суддею. Крім того, на думку апелянта, єдиною підставою для обрання відносно підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу стала лише тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що в свою чергу є недопустимим відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року та практики Європейського суду з прав людини. Вказує, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги захисника без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, 19.05.2019 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та в цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними у клопотанні слідчого доказами:

- заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 19.05.2019р.;

- протоколом огляду місця події від 19.05.2019р.;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 19.05.2019р.;

- протоколом додаткового допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 20.05.2019р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2019р.;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 20.05.2019р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.05.2019р.;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 21.05.2019р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.05.2019р.;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 19.05.2019р.;

-протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження від 20.05.2019р.;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.05.2019р.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про те, що судом не надано оцінки переліченим доказам щодо їх взаємозв`язку та доказовості, є безпідставними.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, де перевіряється достатність доказів, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею зроблено вмотивований висновок про обґрунтованість пред`явленої йому підозри зібраними органами досудового розслідування доказами.

Також слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, такі як, вагомість доказів про імовірність вчинення ОСОБА_8 злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, його репутацію та соціальні зв`язки, що він офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на даний час є обвинуваченим за іншими кримінальними провадженнями, що перебувають на розгляді в суді, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, з його слів вживає опій ацетильований, що свідчить про його негативну репутацію та дає підстави вважати про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний не перебуває у шлюбі, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

На підставі встановлено, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. В цій частині висновок слідчого судді апелянтом не спростовано.

Доказів наявності інших ризиків слідчим суддею не було встановлено, а тому доводи захисника про те, що прокурором невмотивовано і не доведено наявність ризику вчинення іншого злочину, не приймаються до уваги.

Саме на підставі обґрунтованості підозри, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_8 , відсутності у нього міцних соціальних зв`язків та його негативної репутації, що виражена в схильності особи до протиправної поведінки, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними.

Доводи захисника про те, що застосування найсуворішого запобіжного заходу вмотивовано лише тяжкістю вчинення злочину, під час перевірки матеріалів кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на практику Європейського Суду з прав людини в даному випадку не аргументовані необхідністю її врахування саме в даному кримінальному провадженні. Твердження про наявність обставин та даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, наявність постійного зареєстрованого місця проживання у батьків, які, на його думку, вказують на можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані судом як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, негативну репутацію, схильність до вчинення злочинів проти власності. ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, і знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину.

Ці обставини, на думку колегії суддів, не є такими, що усувають встановлені слідчим суддею ризики і його висновки не спростовують, а тому не можуть бути стримуючим фактором, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, не заслуговують на увагу, оскільки встановлені слідчим суддею обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Інші доводи сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність та обґрунтованість постановленої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2