Провадження № 1-кп/760/2232/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2019 року за № 0000124 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, дітей не має,раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 361 КК України,-

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 з 10 листопада 2017 року працює на посаді старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до своїх посадових обов`язків затверджених наказом Департаменту патрульної поліції №4147 від 16 листопада 2016 року ОСОБА_3 , з поміж іншого, здійснює внесення інформації до відповідних електронних баз МВС України про усі дорожньо-транспортні пригоди, які трапились на території обслуговування, проводить розшук осіб, що зникли з місця ДТП, шляхом використання інформаційно-аналітичних баз даних.

Тобто ОСОБА_3 має доступ до інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства та може використовуватися лише у службової діяльності у порядку передбаченому законом, у тому числі до відомостей, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України».

При цьому, з метою доступу до баз даних інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_3 надано логін «PS4HAVDS» та первинний пароль.

На початку 2019 року, більш точної дати встановити під час досудового розслідування не надалося можливим, особа досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, (далі Особа 1) з метою власного збагачення, вирішив вчинити протиправну дію, а саме зібрати та надати за грошову винагороду зацікавленим особам конфіденційну інформацію, що зберігається та оброблюється в електронних інформаційних системах, та є інформацією з обмеженим доступом.

Для досягнення вказаної мети, Особа 1 вирішила вчинити ряд послідовних протиправних дій, спрямованих на незаконне збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації про осіб, зокрема, анкетних даних цих осіб (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження тощо), реквізитів їх важливих особистих документів паспортів громадянина України, відомостей щодо місця реєстрація та/або проживання цих осіб, номерів особистих засобів зв`язку, якими вони користуються, а також іншої інформації, яка могла б цікавити потенційних замовників збирання такої інформації.

Розуміючи, що зазначені відомості є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства та може використовуватися лише у службової діяльності та у порядку, передбаченому законом, Особа 1 вирішила підшукати та залучити до вчинення злочину осіб, які в силу виконання ними службових обов`язків мали б доступ до такої інформації та могли б зібрати та передати її за грошову винагороду.

Так, 05 липня 2019 у мобільному додатку месенджері «Telegram» до Особи 1, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_6 » (псевдонім « ОСОБА_7 », в подальшому змінений на « ОСОБА_8 », прив`язаний до номеру телефона НОМЕР_1 ) звернувся старший інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користувався обліковим записом « ОСОБА_9 » (без псевдоніму, прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_2 ) та запропонував систематично надавати Особі 1 інформацію, що міститься в базах Національної поліції України та органів внутрішніх справ України, до яких ОСОБА_3 мав доступ у зв`язку із службовою діяльністю.

Особа 1, маючи на меті подальше систематичне збирання, зберігання та поширення за грошову винагороду конфіденційної інформації про осіб, що міститься у вказаній базі даних, вирішила залучити ОСОБА_3 до своєї злочинної діяльності, відвівши йому роль особи, що здійснюватиме безпосереднє збирання конфіденційної інформації з ІТС «ІП НПУ», її зберігання та передачу Особі 1.

Зокрема, Особа 1 та ОСОБА_3 розподілили ролі, домовившись про те, що останній надаватиме Особі 1 конфіденційну інформацію, яка міститься у Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України (ІТС «ІП НПУ»), щодо осіб, яких зазначить Особа 1. В свою чергу, Особа 1 розміщуватиме у загальнодоступних чатах, що створюються та підтримуються за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» оголошення про здійснення пошуку та збирання інформації з обмеженим доступом про фізичних осіб, підшукуючи тим самим замовника, а також отримає від замовника грошові кошти (безпосередньо або із залученням третіх осіб) та розподілить їх між собою та ОСОБА_3 .

Згідно розробленого плану, ОСОБА_3 мав отримувати грошові кошти в сумі 300 грн за надання інформації, що міститься у ІТС «ІП НПУ», щодо однієї особи. На вказану пропозицію ОСОБА_3 погодився.

Таким чином, Особа 1 та ОСОБА_3 увійшли у змову, маючи на меті збирати, зберігати та передавати за грошову винагороду іншим особам конфіденційну інформацію (тим самим поширюючи її), яка зберігається та оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах державних правоохоронних органів, створена та захищена відповідно до чинного законодавства.

В подальшому, 09 липня 2019 року Особа 1 за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» від невідомої особи отримала замовлення щодо отримання інформації з баз даних Національної поліції України та органів внутрішніх справ України про прізвище та адресу особи на ім`я ОСОБА_10 , яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

В той же день, реалізуючи свій злочинний задум, діючи відповідно до раніше розподілених ролей, перебуваючи на території м. Маріуполя, Особа 1 за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» повідомила ОСОБА_3 про необхідність отримати наявну в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію щодо вказаної особи, повідомивши також імовірне прізвище цієї особи ОСОБА_11 , та номер мобільного телефону, визначивши тим самим конкретний об`єкт злочинного посягання.

ОСОБА_3 , діючи відповідно до раніше розподілених ролей, розуміючи, що не має відповідних законних підстав для збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації щодо особи на ім`я ОСОБА_11 , використовуючи наданий йому доступ до ІТС «ІП НПУ» за обліковим записом « ОСОБА_12 », перебуваючи за місцем проходження служби за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, сформував у ІТС «ІП НПУ» з робочого комп`ютера з IP адресою 101.62.5.115 низку пошукових запитів, зокрема:

о 17 годині 26 хвилин 27 секунд пошук за номером телефону « НОМЕР_3 »;

о 18 годині 16 хвилин 24 секунди пошук особи за даними « ОСОБА_13 1987»,

внаслідок чого зібрав з вказаної системи конфіденційну інформацію щодо ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме інформацію щодо прізвища, ім`я, по-батькові та дати народження особи, а також адреси його проживання, тим самим несанкціоновано втрутившись у роботу вказаної автоматизованої системи.

Зібрану інформацію ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, зберіг в своєму мобільному телефоні Iphone Xs Max IMEI НОМЕР_4 в текстовому вигляді, та в подальшому за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» передав Особі 1, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_6 » (псевдонім « ОСОБА_7 », в подальшому змінений на « ОСОБА_8 », прив`язаний до номеру телефона НОМЕР_1 ), тим самим поширивши її.

Особа 1, в свою чергу, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи згідно розробленого раніше злочинного плану, перебуваючи на території м. Маріуполя, зберегла вказану інформацію на власному мобільному телефоні Iphone 7, IMEI НОМЕР_5 .

Згодом, 10.07.2019, о 04 годині 46 хвилин 29 секунд, Особа 1 відповідно до раніше досягнутих домовленостей, з власного рахунку, на який випущено банківську картку № НОМЕР_6 , перерахувала грошові кошти у сумі 300 грн. на банківський рахунок, відкритий у ПАТ «КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_15 , до якого випущено банківську картку № НОМЕР_7 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_3 , в рахунок сплати за надання останнім вищевказаної конфіденційної інформації.

Таким чином, ОСОБА_3 , який діяв без передбаченого законом дозволу та не маючи згоди особи, інформація щодо якої зберігається та оброблюється у автоматизованій системі, вчинено несанкціоноване втручання в роботу Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, шляхом збирання з вказаної системи конфіденційної інформації відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її зберігання та подальшого поширення.

Вказані злочинні дії ОСОБА_3 призвели до витоку інформації щодо ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається та оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах державних правоохоронних органів, створена та захищена відповідно до чинного законодавства.

Згодом, 16 липня 2019 року Особа 1 за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» отримала замовлення щодо отримання інформації з баз даних Національної поліції України та органів внутрішніх справ України щодо ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же день, реалізуючи свій злочинний задум, діючи відповідно до раніше розподілених ролей, знаходячись на території м. Маріуполя, Особа 1, за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» повідомила ОСОБА_3 про необхідність отримати наявну в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію щодо ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши тим самим конкретний об`єкт злочинного посягання.

ОСОБА_3 , діючи відповідно до раніше розподілених ролей, розуміючи, що не має відповідних законних підстав для збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації щодо ОСОБА_16 , використовуючи наданий йому доступ до ІТС «ІП НПУ» за обліковим записом «PS4HAVDS», о 12 годині 58 хвилин 17 секунд того ж дня, перебуваючи за місцем проходження служби за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, сформував у ІТС «ІП НПУ з робочого комп`ютера з IP адресою НОМЕР_8 пошуковий запит «ТАСМАЛА АЛЕКСАНДР АЛЕКСАНДРОВИЧ 1988», внаслідок чого зібрав з вказаної системи конфіденційну інформацію щодо ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме інформацію щодо прізвища, ім`я, по-батькові та дати народження особи, місця його народження, адреси проживання, серії та номеру важливого особистого документу паспорту громадянина України, фактів притягнення до адміністративної відповідальності та звернень до органів внутрішніх справ, тим самим несанкціоновано втрутившись у роботу вказаної автоматизованої системи.

Вказану інформацію ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, зберіг в своєму мобільному телефоні в своєму мобільному телефоні Iphone Xs Max IMEI НОМЕР_4 в текстовому вигляді, та в подальшому того ж дня за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» передав Особі 1, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_6 » (псевдонім « ОСОБА_7 », в подальшому змінений на « ОСОБА_8 », прив`язаний до номеру телефона НОМЕР_1 ), тим самим поширивши її.

Особа 1, в свою чергу, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи згідно розробленого раніше злочинного плану, перебуваючи на території м. Маріуполя, зберегла вказану інформацію на власному мобільному телефоні Iphone 7, IMEI НОМЕР_5 , та в подальшому того ж дня поширив її шляхом пересилання у вигляді текстового повідомлення за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» замовнику вчинення злочину, користуючись при цьому обліковим записом « ОСОБА_6 » (псевдонім « ОСОБА_7 », в подальшому змінений на « ОСОБА_8 », прив`язаний до номеру телефона НОМЕР_1 ).

16 липня 2019 року о 10 годині 11 хвилин 48 секунд на банківський рахунок, відкритий у ПАТ «Універсал Банк» на ім`я Особи 1, на який випущено банківську картку № НОМЕР_6 , надійшли грошові кошти в розмірі 9552 грн в рахунок сплати за отримання конфіденційної інформації щодо ОСОБА_16 , в тому числі, за отримання такої інформації з ІТС «ІП НПУ».

В той же день, об 12 годині 57 хвилин 17 секунд, Особа 1 відповідно до раніше досягнутих домовленостей, з власного рахунку, відкритого на його ім`я у ПАТ «Універсал Банк», на який випущено банківську картку № НОМЕР_6 , перерахувала грошові кошти у сумі 300 грн. на банківський рахунок, відкритий у ПАТ «КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_15 , до якого випущено банківську картку № НОМЕР_7 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_3 , в рахунок сплати за надання останнім вищевказаної конфіденційної інформації, тим самим забезпечивши відповідно до розробленого злочинного плану надходження та розподіл грошових коштів, отриманих від замовника вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 , який діяв без передбаченого законом дозволу та не маючи згоди особи, інформація щодо якої зберігається та оброблюється у автоматизованій системі, вчинено несанкціоноване втручання в роботу Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, шляхом збирання з вказаної системи конфіденційної інформації відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її зберігання та подальшого поширення.

Вказані злочинні дії ОСОБА_3 призвели до витоку інформації щодо ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається та оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах державних правоохоронних органів, створена та захищена відповідно до чинного законодавства.

Згодом, 16 липня 2019 року Особа 1 за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» отримала замовлення щодо отримання інформації з баз даних Національної поліції України та органів внутрішніх справ України щодо ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4

16 липня 2019 о 19 годині 51 хвилина 14 секунд на банківський рахунок, відкритий у ПАТ «Універсал Банк» на ім`я Особи 1, на який випущено банківську картку № НОМЕР_6 , надійшли грошові кошти в розмірі 995 грн в рахунок сплати за отримання конфіденційної інформації щодо ОСОБА_17 .

В той же день, реалізуючи свій злочинний задум, діючи відповідно до раніше розподілених ролей, перебуваючи на території м. Маріуполя, Особа 1, за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» повідомила ОСОБА_3 про необхідність отримати наявну в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію щодо ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши тим самим конкретний об`єкт злочинного посягання.

ОСОБА_3 , діючи відповідно до раніше розподілених ролей, розуміючи, що не має відповідних законних підстав для збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації щодо ОСОБА_17 , використовуючи наданий йому доступ до ІТС «ІП НПУ» за обліковим записом «PS4HAVDS», перебуваючи за місцем проходження служби за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, сформував у ІТС «ІП НПУ» з робочого комп`ютера з IP адресою 101.62.5.115 низку пошукових запитів, зокрема:

17 липня 2019 року о 08 годині 11 хвилин 58 секунд пошуковий запит «ЗАБАВНЫЙ ВАСИЛИЙ ФЕДОРОВИЧ 1979»;

ІНФОРМАЦІЯ_5 о 08 годині 48 хвилин 56 секунд пошуковий запит « ОСОБА_18 »,

внаслідок чого зібрав з вказаної системи конфіденційну інформацію щодо ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме інформацію щодо прізвища, ім`я, по-батькові та дати народження особи, місця його народження, адреси реєстрації та проживання, серії та номеру важливого особистого документу паспорту громадянина України, фактів притягнення до адміністративної відповідальності та звернень до органів внутрішніх справ, а також наявності спеціального засобу, зареєстрованого на ОСОБА_17 , тим самим несакнціоновано втрутившись у роботу вказаної автоматизованої системи.

Вказану інформацію ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, зберіг в своєму мобільному телефоні Iphone Xs Max IMEI НОМЕР_4 , в текстовому вигляді, та в подальшому того ж дня за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» передав Особі 1, яка користувалася обліковим записом « ОСОБА_6 » (псевдонім « ОСОБА_7 », в подальшому змінений на « ОСОБА_8 », прив`язаний до номеру телефона НОМЕР_1 ), тим самим поширивши її.

Особа 1, в свою чергу, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи згідно розробленого раніше злочинного плану, перебуваючи на території м. Маріуполь, зберегла вказану інформацію на власному мобільному телефоні Iphone 7, IMEI НОМЕР_5 , та в подальшому того ж дня поширила її шляхом пересилання у вигляді текстового повідомлення за допомогою мобільного додатку месенджера «Telegram» замовнику вчинення злочину, користуючись при цьому обліковим записом « ОСОБА_6 » (псевдонім « ОСОБА_7 », в подальшому змінений на « ОСОБА_8 », прив`язаний до номеру телефона НОМЕР_1 ).

Здійснити розподіл грошових коштів, зокрема, перерахування на рахунок ОСОБА_3 грошових коштів відповідно до раніше узгодженого плану, Особа 1 не встигла, оскільки відразу після вчинення злочину була затримана в порядку, визначеному ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_3 , який діяв без передбаченого законом дозволу та не маючи згоди особи, інформація щодо якої зберігається та оброблюється у автоматизованій системі, вчинено несанкціоноване втручання в роботу Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, шляхом збирання з вказаної системи конфіденційної інформації відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її зберігання та подальшого поширення.

Вказані злочинні дії ОСОБА_3 призвели до витоку інформації щодо ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається та оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах державних правоохоронних органів, створена та захищена відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 182 КК України, а саме у незаконному збиранні, зберіганні та поширенні конфіденційної інформації про особу; ч. 2 ст. 361 КК України, а саме у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно із ст. 67

КК України, не встановлено.

Кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди не завдано.

Під час проведення досудового розслідування експерти не залучалися.

Цивільний позов не пред`являвся.

Потерпілих у кримінальному провадженні не має.

15 серпня 2019 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 361 КК України.
Обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяє розкриттю вчинених злочинів, добровільно своїми діями надає визнавальні та викривальні показання щодо з`ясування обставин вчинених злочинів.

Сторони, виходячи з вимог ст. ст. 69, 70 КК України, узгодили між собою покарання:

-за ч. 1 ст. 182 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
-за ч. 2 ст. 361 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим узгодили остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на два роки.
У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені прокурору та обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , а також захисник адвокат ОСОБА_5 , підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.
Також обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 361 КК України і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, передбачені ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 361 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 15 серпня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Керуючись ст.ст. 368,373,374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 серпня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2019 року за № 0000124.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 361 КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 182 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
-за ч. 2 ст. 361 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохів держави з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1