Справа 274/4111/19
Провадження: 1-в/0274/584/19
20.09.2019 м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового ОСОБА_2 ,
представника адміністрації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Митченки Бахмацького району Чернігівської області, до засудження проживав в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, до засудження не працював, раніше не судимого в силу ст. 89 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_5 засуджений 23 січня 2014 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 115 ч. 1 Кримінального кодексу України до 9 років позбавлення волі.
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2013 року по 22 квітня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 12 квітня 2018 року згідно ст. 82 Кримінального кодексу України невідбуту частину строку покарання замінено на 2 роки 10 місяців 04 дні обмеження волі.
Початок строку: 19.03.2013 (для позбавлення волі)
Початок строку: 10.05.2018 (для обмеження волі)
Кінець строку:07.01.2021
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№ 108) та звернувся до суду з письмовою заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначив, що вину визнає, покарання вважає справедливим. Його заяву просив розглядати за його відсутності.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 засудженого охарактеризував позитивно, не заперечив проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор також не заперечив проти задоволення заяви засудженого.
Відповідно до досліджених матеріалів, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 березня 2013 року. За час утримання в Чернігівському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо. Порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 08 червня 2014 року відбував покарання в Житомирській виправній колонії (№4). За період відбування покарання характеризувався позитивно. Допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, яке виразилось у порушенні розпорядку дня, по факту якого була проведена бесіда виховного характеру. За сумлінну поведінку і ставлення до праці чотири рази заохочувався адміністрацією установи.
З 10 травня 2018 року відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№ 108). За період відбування покарання характеризується позитивно. Допустив три порушення вимог режиму відбування покарання, яке виразилось у порушенні правил протипожежної безпеки, вживанні спиртних напоїв, відмова від роботи, по факту яких було проведено бесіди виховного характеру та накладено одне дисциплінарне стягнення, яке уже погашене. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті за межами установи.
За положеннями статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену законом призначеного судом покарання.
Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
Покарання, відповідно до статті 50 КК України має на меті виправлення засуджених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Оцінюючи поведінку засудженого ОСОБА_5 суд зважає, що за увесь період відбування покарання він заохочувався лише сім разів. Крім того, після заміни покарання з позбавлення волі на обмеження волі, підставою для чого слугували заохочення до січня 2018 року, допустив три порушення режиму відбування покарання, за одне з яких був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Така поведінка засудженого на даний час не свідчить, що засуджений довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам, при тому, що він відбуває покарання за злочин пов`язаний з позбавленням життя людини та до закінчення строку відбування покарання залишився один рік та три місяці.
Суд вважає клопотання засудженого передчасним та в його задоволенні відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення.
Головуючий - суддя ОСОБА_1