Номер провадження: 11-сс/813/1432/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000012 від 09.02.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000012 від 09.02.2017 року та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_7 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись і користуватись цим майном, а саме:
1) автомобіль марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 від 08.04.2017 року;
3) ключі від вказаного транспортного засобу.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що в ході розшукових дій у кримінальному провадженні був встановлений автомобіль, щодо якого маються відомості про те, що він незаконно був вилучений у володільця і, ці обставини є предметом дослідження і доказування у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 91 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з метою запобігання можливості пошкодження і знищення майна (речових доказів), забезпечення виконання покладених на сторону обвинувачення обов`язків щодо збирання доказів відповідно до ст. 93 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_12 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Захисник вказує, що слідчий суддя не врахував, що майно не є тимчасово вилученим та не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та не надав належної оцінки обставинам справи з огляду на те, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем арештованого майна.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно матеріалів судового провадження, майно, на яке ухвалою слідчого судді накладений арешт, вилучено у ОСОБА_7 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 08.04.2017 року, є власником автомобіля марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК України, ОСОБА_7 є особою, яка може звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді районного суду, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Слідчим відділом Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000012 від 09.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

24.07.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене у ОСОБА_7 , обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого та обставини на які посилається слідчий, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно фактично відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя районного суду, пославшись на вимоги ст.170 КПК України, задовольнив клопотання, наклавши арешт на майно, яке вилучене у ОСОБА_7 , як на таке, що забезпечить збереження речових доказів, а також заборонив розпоряджатись і користуватись цим майном з метою недопущення його можливості його пошкодження і знищення.

Апеляційний суд, з огляду на те, що автомобіль марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до матеріалів кримінального провадження, може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, оскільки на теперішній час орган досудового розслідування не виконав всіх необхідних слідчих дій направлених на перевірку доводів потерпілих щодо незаконного заволодіння автомобілем, погоджується з висновками слідчого судді і, вважає, що автомобіль слід арештувати з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, апеляційним судом не встановлено та апелянтом не доведено.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи клопотання слідчого в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію вилученого транспортного засобу та ключем від нього, оскільки вказані речі не мають відношення до обставин, які є предметом дослідження по даному кримінальному провадженню.

На думку апеляційного суду, для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування на даній стадії досудового слідства, з урахуванням конкретних обставин справи та ризику подальшої його втрати, має потребу у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту на автомобіль марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , до встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що цілком відповідає вимогам ст. 2 КПК України.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення арешту на майно із тимчасовим позбавленням права на його розпорядження та користування, яке належить ОСОБА_7 , слідчий суддя послався, але не врахував положення ч. 11 ст. 170 КПК України, згідно якої, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Підтвердження таких обставин в матеріалах справи відсутні, та сторона обвинувачення їх наявність не довела, а тому у слідчого судді не було підстав застосовувати такі обмеження як заборона користування належним ОСОБА_7 транспортним засобом, яким останній на теперішній час володіє на законних підставах.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК України, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, апеляційний суд, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне скасувати оскаржувану увалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого частково, шляхом постановлення нової ухвали про накладення арешту на вилучений у ОСОБА_7 автомобіль марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , без заборони законному власнику користуватись цим транспортним засобом.

Крім того, апеляційний суд, враховуючи тривалість досудового розслідування в даному кримінальному провадженні вважає, що такий стан досудового розслідування не відповідає положенням ст.28 КПК України та положенням Конституції України, щодо розумності строків, а також критеріям ефективності досудового розслідування, які випливають із завдань кримінального судочинства, визначених положеннями ст.2 КПК України, головним з яких є захист особи, суспільства і держави від кримінальних злочинів, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також осіб, які на законних підставах є власниками майна щодо якого ініціюється застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин неналежного стану досудового розслідування, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу керівника Одеської місцевої прокуратури №2, прокурора Одеської області та начальника ГУНП в Одеській області ро необхідність вжиття термінових дієвих заходів щодо забезпечення належного стану досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а також повідомити про встановлені факти неналежного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, для вжиття заходів реагування.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000012 від 09.02.2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000012 від 09.02.2017 року та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_7 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись і користуватись цим майном, а саме: 1) автомобіль марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 від 08.04.2017 року; 3) ключі від вказаного транспортного засобу скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000012 від 09.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, - задовольнити частково
Накласти арешт на автомобіль марки «Nissan» моделі «PATHFINDER», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , із забороною розпорядження вказаним майном.
В іншій частині клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Виконання ухвали доручити слідчому в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000012 від 09.02.2017 року.

Звернути увагу керівника Одеської місцевої прокуратури №2, прокурора Одеської області та начальника ГУНП в Одеській області на неналежний стан проведення досудового розслідування та необхідність вжиття термінових дієвих заходів щодо забезпечення належного стану досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а також вжиття заходів реагування.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4