Дата документу 13.06.2019 Справа № 317/842/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1007/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/842/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 березня 2019 року, якою

відмовлено в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з матеріалами провадження, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 . В обґрунтування подання було зазначено, що засуджений відбув 2/3 строку покарання і адміністрації колонії вважала що він довів своє виправлення.

Суд дослідивши матеріали провадження, не погодився з доводами подання і дійшов висновку, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення, тому відмовив у задоволенні подання.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та вона підлягає скасуванню. Відмовляючи в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 суд не прийняв до своєї уваги важливі обставини справи. За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_8 мав сім заохочень та шість стягнень. Всі стягнення було погашено та знято у встановленому законом порядку. Згідно характеристики засуджений ОСОБА_8 провину у скоєному злочині визнає, за вироком має заборгованість на суму 3592,60 грн. однак виконавчі листи відсутні. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує законні вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться із розумінням та ініціативою. Захисник вважає, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення та до нього можна застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнити засудженого ОСОБА_8 з місць позбавлення волі на весь залишений строк.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав, ухвалу суду законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Слід зазначити, що головним та вирішальним фактором в даному випадку є не сам факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Тому висновок суду про виправлення засудженого має базуватись на врахуванні даних про поведінку засудженого в цілому та його відношення до праці за ввесь період перебування у виправних установах.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Так, з матеріалів провадження випливає, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.09.2013 року. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 3 порушення режиму тримання, заохочень не мав.
В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 26.05.2014 року. За період відбування покарання допустив 3 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 5 заохочень правами начальника установи та 2 заохочення правами начальника СПС.
На виробництві установи не працевлаштований, але виконує обов`язки днювального відділення СПС. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду має цивільний позов на суму 3592,60 грн., але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

Таким чином, враховуючи дані, які характеризують особу засудженого в період відбування покарання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки засуджений ОСОБА_8 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання.

Доводи, на які посилає захисник засудженого в апеляційній скарзі були враховані судом при розгляді подання і не є підставами для скасування ухвали районного суду і застосування щодо ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах засудженого та його захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 березня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4