Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/816/19
Провадження № 1-кп/280/345/19
У Х В А Л А
12 вересня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000175 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області 21.08.2019 надійшов обвинувачений акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Захисником у підготовчому судовому засіданні подано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт з забороною останньому залишати житло з 07 години до 19 години.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскількі ризики,які існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому продовжують існувати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити, щиро розкаявся у вчиненому.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є їх чоловіком, у них на утриманні є неповнолітні сини 2006 та 2008 року народження, обвинувачений проходив військову службу за контрактом у зоні проведення АТО, демобілізувався у травні 2019 року, є гарним батьком та чоловіком, на даний час перестала існувати небезпека для сім`ї, просила змінити обраний запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою, оскільки їй важко самій утримувати дітей.

Судом при вирішенні питання про зміну запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання захисника слід задовольнити.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

У рішенні від 26.06.1991 у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою буде суперечити п. п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, хоча і є співмірним з тяжкістю обвинувачення, однак останнє на даний час не є доведеним.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом. У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність постійного місця проживання, проживає зі своєю сім`єю, характеризується позитивно, отже, має стійкі соціальні зв`язки, має певний дохід, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання у період часу з 19 години до 7 години, а також на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, а саме: смт. Брусилів Житомирської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками. Саме такий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього, процесуальних обов`язків визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Під час досудового розслідування та при проведенні підготовчого судового засідання від учасників кримінального провадження ініціативи про укладення угоди в порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходило.

Кримінальне провадження підсудне Коростишівському районному суду Житомирської області. Підстави щодо закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 4-8 ч.1 ст.284, ч.2 ст. 284 КПК України.

Прокурор, обвинувачений, захисник у судовому засіданні вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до вимог ст.ст. 314-316 КПК України наявні підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314-316 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 19:00 години по 07:00 годину.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

не покидати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинувальним актом, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на 17 вересня 2019 року о 13:00 годині у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України проводити у відкритому судовому засіданні, одноособово головуючий суддя ОСОБА_1 .

У судове засідання викликати учасников судового провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно звільнити з під-варти.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити по 10 жовтня 2019 року включно.

Виконання ухвали покласти на Брусилівський ВП Коростишівського відділ поліції ГУНП в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1