Провадження № 1-кс/643/6581/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання клопотання слідчого Другого СУ ТУ ДБР про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000002 від 05.12.2018 року,
встановив:
Слідчий 07.10.2019 звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просить встановити строк стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000002 від 05.12.2018 року.
Слідчий суддя, в порядку підготовки останнього до розгляду, проаналізувавши його мотивувальну та резолютивну частини на предмет відповідності положенням діючого процесуального закону, вважає за необхідне повернути клопотання прокурору для усунення недоліків зважаючи на наступне.
Дійсно, відповідно до ч.10 ст.290 КПК України в разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
При цьому, клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.
У відповідності до вимог ст.290 КПК України після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Між тим, імперативними положеннями ч.10 ст.290 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в разі зволікання стороною при ознайомленні з ними.
Аналіз викладеного дозволяє зробити висновок про те, що безумовною підставою для задоволення такого клопотання буде виключно доведення стороною обвинувачення зволікань в даному випадку з боку сторони захисту.
В такому випадку, сторона кримінального провадження буде вважатися такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.
Само право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Також, ознайомлення підозрюваного чи його захисника із матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України визначається законами України.
Право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України в рішенні у справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст.2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Конституційний Суд України в даному рішенні погодився із тим, що положення діючого на час розгляди справи КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, згідно якого кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливість для підготовки свого захисту.
Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23.04.1997 у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25.09.2008 у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого «захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 у справі «Корнєв і Карпенко проти України»)
В свою чергу, КПК України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному конкретному випадку з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Так, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що підтверджують ознайомлення захисника та підозрюваного зі змістом повідомлення про завершення досудового розслідування, тобто у слідчого судді відсутні підстави для встановлення факту ухилення сторони захисту від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Також відсутні дані про кількість томів чи аркушів в одному томі, з яких складаються відповідні матеріали.
Наведені вище обставини є на переконання, слідчого судді, вагомими перешкодами для призначення клопотання до розгляду.
Тому, застосовуючи ч.6 ст.9 КПК України слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення наведених в мотивувальній частині даної ухвали недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 42, 290, 309 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Клопотання слідчого - повернути для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1