Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. ст.205, 366 КК України Доповідач ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляцію адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 22.05.2019 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 22.05.2019 року задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду від 08.09.2015 року, якою прийнято рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито провадження по справі.

Суд першої інстанції умотивував своє рішення тим, що 08.09.2015 року Овруцьким районним судом було винесено постанову про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Одночасно, у вказаній постанові було вирішено питання речових доказів по даній кримінальній справі. 17.11.2015 року від ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про роз`яснення вказаної постанови і йому була надана відповідь. Будь-яких звернень від учасників кримінального процесу до суду не надходило. Крім того, суд умотивував своє рішення тим, що відсутні законні підстави для поновлення строку на апеляційне скарження, оскільки, заявник не є учасником кримінального процесу по справі № 617/13390/12.

В поданій апеляції адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати; клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження Овруцького районного суду Житомирської області від 8 вересня 2015 року у справі №617/13390/12 задовольнити та відновити пропущений строк та визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду. Стверджує, що у резолютивній частині постанови суду від 08.09.2015 вирішено питання про зняття арешту з майна та зазначено - зняти арешт з належного ОСОБА_10 майна, в тому числі з грошових коштів на загальну суму 468 543,00 гривень та повернути власнику. Вказана постанова суду зачіпає право власності майна ОСОБА_7 , оскільки вказані гроші кошти на праві власності належать саме ОСОБА_7 та були вилучені в ході обшуку ТОВ 'ТОРГОВИЙ ДІМ "БУД КОМПЛЕКТ", власником якого являється ОСОБА_7 . Суду були надані докази про підтвердження належності грошових коштів у сумі 468 543грн. ОСОБА_7 . У встановлений законом строк ОСОБА_7 не зміг подати апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що при винесенні вказаної постанови суду його не було запрошено для участі у розгляді його клопотання про повернення вилучених грошових коштів.

У допуску до суду апеляційної інстанції в своїх рішеннях вказує Європейській суд з прав людини, практику якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди мають застосувати як джерело права. Зокрема, в рішенні ССПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Аналогічне вбачається також з рішення v справі «Воловік проти України» від 06.12.2007 року.

Також місцевим судом не прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у справі Bellet v. France зазначив, що « стаття 6 $ 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права»

ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явились. Представник надіслав апеляційному суду клопотання, в якому просив апеляційний розгляд проводити без участі ОСОБА_7 та його, як представника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти апеляції представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України (в редакції 1960 року) завданнями кримінального судочинства є охорона прав та

законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому

участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних

та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний,

хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден

невинний не був покараний.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практику Європейського суду з прав людини суди мають застосувати як джерело права. Так, в рішенні ССПЛ від 26.07.2005 року у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Аналогічне вбачається також з рішення v справі «Воловік проти України» від 06.12.2007 року. Європейський суд з прав людини у справі Bellet v. France зазначив, що «стаття 6 $ 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення з підстав того, що ОСОБА_7 , не будучи учасником кримінальної справи та судового розгляду, не має права на оскарження даного судового рішення, суд вказаних положень в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи 08.09.2015 року Овруцьким районним судом Житомирської області було винесено постанову у кримінальній справі № 617/13390/12 (а.к.с.132-142 т.49), якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 в скоєні злочинів за ч.2 ст.28 ч.1 ст.205 , ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.366 КК України провадженням закрито. Вирішено долю речових доказів у відповідності до положень Закону. Знято арешт з майна ОСОБА_8 , зокрема грошових коштів на загальну суму 468543грн., та повернуто їх власнику. Тобто даним рішенням судом було визначено долю грошових коштів 468543 грн.

04.04.2019 року на зазначену постанову Олевського районного суду Житомирської області від 08.09.2015 року відносно ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену постанову суду в частині повернення грошових коштів у сумі 468 543грн. ОСОБА_8 та в цій частині справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, доводячи те, що вказані грошові кошти належать саме йому, а не ОСОБА_8 , як визначено оскаржуваною постановою суду. При цьому в обгрунтування вказаних вимог апелянт посилається на копію договору позики від 26.05.2011 року, копію протоколу обшуку, тощо.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова Олевського районного суду Житомирської області від 08.09.2015 року, може стосуватися прав та законних інтересів ОСОБА_7 в частині вирішення долі зазначених вище грошових коштів. А тому, відмовляючи в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови лише з підстав відсутності в ОСОБА_7 права на їх апеляційне оскарження, посилаючись лише на положення ст. 248 КПК України в редакції 1960 року, суд фактично обмежив право останнього на захист своїх прав в судовому порядку та право на доступ до правосуддя, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Тому дана постанова суду підлягає скасуванню. А враховуючи те, що судом не розглядалися доводи та посилання апелянта про безпосередні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 08.09.2015 року, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення з цього приводу. Тому, враховуючи наявність таких істотних порушень вимог кримінально- процесуального закону, на підставі положень ч.1 ст. 370 ч.1, п.1 ч.1 ст. 374 КПК України, постанова суду від 22.05.2019 року підлягає скасуванню з поверненням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 08.09.2015 року на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляцію адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 22.05.2019 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження скасувати.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 8 вересня 2015 року у справі №617/13390/12 направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: