24.10.2019
Провадження №1-кп/331/154/2019
Єдиний унікальний номер 331/5493/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000544 від 08 вересня 2015 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на момент вчинення злочину старшим водієм автомобільного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , має військове звання старший солдат, має статус ветерана війни-учасника бойових дій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 28.09.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію»

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 410 КК України,
за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

16 жовтня 2014 року наказом № 174 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_5 був призначений на посаду водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби та зарахований до списків ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 219 від 26 листопада 2014 року для виконання завдань за призначенням за солдатом ОСОБА_5 був закріплений автомобіль УАЗ-3151, військовий номер НОМЕР_1 .

Так, 13 травня 2015 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдата ОСОБА_5 відряджено на закріпленому за ним автомобілі УАЗ-3151, військовий номер НОМЕР_1 , до смт. Куйбишево Запорізької області для виконання бойових завдань за призначенням. Відповідно до талону чекової вимоги №88 від 13 травня 2015 року, виданого військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 , було предписано одержати у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 паливо, а саме 2760 літрів бензину марки А-76 та 1390 літрів бензину марки А-80. На підставі вказаного талону чекової вимоги солдат ОСОБА_5 , по роздавальній відомості №БН/447, в період часу з 13 травня по 05 липня 2015 року, одержав у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 всього 1660 літрів бензину марки А-76 та 1390 літрів бензину марки А-80.Так, за вищевказаний період часу солдатом ОСОБА_5 в ході виконання бойових завдань за призначенням у АДРЕСА_3 та службових питань у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря АДРЕСА_2 , загалом фактично було витрачено 610 літрів бензину марки А-76 та 1390 літри бензину марки А-80.

Проте, протягом вищезазначеного періоду часу, точних дат та часу слідством не встановлено, солдат ОСОБА_5 , неодноразово перебуваючи у службових справах у м. Запоріжжі біля ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив заволодіти військовим майном, а саме - бензином марки А-76, з метою його подальшого збуту та отримання за це грошових коштів.

Так, солдат ОСОБА_5 впродовж періоду часу з 13 травня по 05 липня 2015 року, точних дат та часу слідством не встановлено, діючи в умовах особливого періоду, з метою реалізації свого злочинного прямого умислу на привласнення військового майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи з корисливою метою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , привласнив бензин, який залишився не використаний, марки А-76 у кількості 1050 літрів, загальною вартістю 19 078,50 грн., який належить державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , та є військовим майном, спричинивши таким чином збитки на вказану суму, після чого розпорядився ним на власний розсуд, а саме - збув його у несанкціонованому пункті прийому паливно-мастильних матеріалів за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, солдат ОСОБА_5 , з метою приховування привласнення військового майна - бензину марки А-76 у кількості 1050 літрів та наданням уяви нібито законного використання зазначеного пального, вирішив підробити офіційні документи - дорожні листи №72 від 13 травня 2015 року, №81 від 24 травня 2015 року, №86 від 02 червня 2015 року, №95 від 16 червня 2015 року та № 104 від 29 червня 2015 року. Так, солдат ОСОБА_5 у період часу з 13 травня по 05 липня 2015 року отримував у ІНФОРМАЦІЯ_5 дорожні листи №72 від 13 травня 2015 року, №81 від 24 травня 2015 року, №86 від 02 червня 2015 року, №95 від 16 червня 2015 року та № 104 від 29 червня 2015 року, які повинні були ним заповнюватись відповідно до Інструкції та передаватись на перевірку командуванню. Проте, ігноруючи вимоги Інструкції, солдат ОСОБА_5 у період часу з 13 травня по 05 липня 2015 року зазначені дорожні листи не заповнював та на перевірку не передавав, достовірно знаючи про привласнення ним бензину марки А-76 у кількості 1050 літри. Крім того, відомості про маршрут руху по населеним пунктам, які відображені солдатом ОСОБА_5 у дорожніх листах №72 від 13 травня 2015 року, №81 від 24 травня 2015 року, №86 від 02 червня 2015 року, №95 від 16 червня 2015 року та № 104 від 29 червня 2015 року не відповідають дійсності, оскільки відстань між населеними пунктами значно меша, ніж зазначена солдатом ОСОБА_5 у вищевказаних дорожніх листах.

Так, в один із днів липня 2015 року, точної дати та часу слідством не встановлено, солдат ОСОБА_5 , займаючи посаду водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.. 9-11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 3.21, 3.23, 3.25 «Інструкції про порядок використання автомобільної техніки у Міністерстві охорони України та Збройних Силах Ураїни», з метою реалізації свого злочинного умислу - приховування привласнення ним військового майна - бензину марки А-76 у кількості 1050 літрів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, власноручно підробив офіційні документи - дорожні листи №72 від 13 травня 2015 року, №81 від 24 травня 2015 року, №86 від 02 червня 2015 року, №95 від 16 червня 2015 року та № 104 від 29 червня 2015 року, шляхом внесення у справжні документи неправдивих відомостей щодо нібито законного використання військового майна - бензину марки А-76, що не відповідало дійсності, з метою використання їх у подальшому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав, пояснив суду, що з 2014 року він перебував на посаді водія-стрільця Військової служби правопорядку у АДРЕСА_2 , проходив військову службу за контрактом. Приблизно у травні-червні 2015 року він вирішив привласнити паливо, яке йому видавалось керівництвом. Впевнившись у тому, що дорожні листи ретельно не перевіряються, він став вносити до них неправдиві відомості щодо нібито повного витрачання палива, яке йому видавалось, завищюючі або розхід палива, або протяжність маршруту. Все паливо, що залишалось, він зливав та продавав, отримуючи грошові кошти. Дорожні листи він заповнював самостійно, вносячи до них неправдиві відомості. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Зазначив, що вчинив злочин під впливом тяжкого матеріального стану, оскільки на той час військовослужбовці отримували мінімальну заробітну плату, у 2014 році у нього народився син, дружина перебувала у декретній відпустці, тому він вимушений був утримувати родину. Просив суворо його не карати та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України колегією суддів визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за:
- ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у підробленні офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;
- ч. 3 ст. 410 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у привласненні військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 65 КК України колегія суддів приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочини, які згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2017 року, але звільнений від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році», має власну родину та малолітню дитину на утриманні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою реєстрації, де характеризується позитивно, мав постійне місце роботи як військовослужбовець, де також характеризувався позитивно, є ветераном війни-учасником бойових дій, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, частково відшкодував заподіяну його діями шкоду.
В той же час, колегія суддів не враховує у якості даних, які негативно характеризують особу обвинуваченого відомості про перебування його на обліку у лікаря-нарколога, оскільки згідно свідоцтва про хворобу від 14.12.2015 року ОСОБА_5 почав вживати наркотичні засоби після повернення із зони бойових дій у квітні 2015 року, після чого проходив курс лікування від залежності, яка за висновком Військово-лікарської комісії Південного регіону, є такою, що пов`язана із проходженням військової служби.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, колегія суддів визнає щире каяття обвинуваченого, який зазначив, що у подальшому аналогічних злочинів вчиняти не буде, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також наявність у обвинуваченого статусу-ветеран війни-учасник бойових дій.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Таким чином, враховуючи факт наявності трьох пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття обвинуваченого, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, наявність статусу ветеран війни-учасник бойових дій), що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також враховуючи особу винного, який не має невідбутого терміну покарання, на обліках не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі санкції ч.3 ст. 410 КК України, у вигляді позбавлення волі, а також у межах санкції статті 358 ч.1 КК України, що буде справедливим та відповідати принципам та цілям його призначення.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст.. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 410 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

-за ч.3 ст. 410 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком суду законної сили.

Підстав для обрання запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не вбачається.

Речові докази:

-акт технічного стану автомобіля УАЗ, паспорт автомобіля, які перебувають у розпорядженні прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України повернути за належністю ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-дорожні листи № 72 від 13 травня 2015 року, №81 від 24 травня 2015 року, №86 від 02 червня 2015 року, №95 від 16 червня 2015 року та № 104 від 29 червня 2015 року, талон чекової вимоги №88 від 13 травня 2015 року, роздавальна відомість БН/447 за період з 13 травня до 05 липня 2015 року, які перебувають у розпорядженні прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України залишити у матеріалах провадження прокурора.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведені судові експертизи у розмірі 5720 грн.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3