печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , маючи військове звання «солдат», обіймаючи посаду стрільця-радіотелефоніста 3 відділення 2 взводу 1 окремої стрілецької роти окремого стрілецького батальйону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 14.12.2014 о 08 год. 45 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 НГУ після відпочинку, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд за адресою свого проживання у с. Райківщина Яготинського району Київської області, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 24.03.2015 наказом командира військової частини його не було виключено зі списків особового складу військової частини та зі всіх видів забезпечення, тобто було звільнено.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , з 14.12.2014 по 24.03.2015 включно, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив показання, які надані ним під час досудового провадження, розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Дійсно, він, за наведених обставин, залишив військову частину,вказав, що кається у скоєному, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні ухвалою головуючого визнано недоцільним дослідження доказів у провадженні стосовно обставин самовільного залишення військової частини, зокрема, стосовно місця, часу вчинення діяння, мотивів, способу, проти чого не заперечували учасники судового провадження, з урахуванням зрозумілості змісту цих обставин і добровільності відповідної позиції.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення на підставі належних достатніх даних (доказів) у провадженні.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні військової частини, без поважних причин тривалістю понад 1 місяць, військовослужбовцем (крім строкової служби), суд кваліфікує за ч.3 ст.407 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він є тяжким злочином, характеризується позитивно.

У відповідності до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на наведене суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про необхідність обрання йому покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням - з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

СУДДЯ ОСОБА_1