Справа № 703/4161/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла Черкаської області клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000122, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на металопрокат, три зошити з розрахунками, документи на приміщення по АДРЕСА_1 , вилучені під час обшуку 13 березня 2019 року, у кримінальному провадженні №0000122, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що на території м. Сміла Черкаської області наявний пункт, який здійснює свою діяльність та операції з металобрухтом в одному з гаражних приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , без державної реєстрації.

13 вересня 2018 року Смілянською місцевою прокуратурою Черкаської області по вказаному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

В ході проведення санкціонованого обшуку 13 березня 2019 року на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2019 року №703/4161/18 слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 за участі прокурора Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 було вилучено документи на приміщення по АДРЕСА_1 та зошити з розрахунками, які було поміщено до сейф-пакету №4524495, металопрокат вилучено до приміщення, в якому здійснювався прийом товару по АДРЕСА_1 , двері якого опечатано.

З метою об`єктивного досудового розслідування даного кримінального правопорушення, встановлення його обставин, виникла необхідність у накладенні арешту на документи на приміщення по АДРЕСА_1 , зошити з розрахунками, металопрокат, який вилучений до приміщення, в якому здійснювався прийом товару по АДРЕСА_1 , що є складовою частиною злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, а саме його об`єктивною сторони: заготівля, операції з металобрухтом.

Крім того, існують ризики, що в разі повернення вищевказаного майна, особі, у якої вони вилучені, остання може вчинити дії, які будуть спрямовані на приховуванням, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, та приймаючи до уваги, що вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор, ОСОБА_3 , клопотання підтримала, просила задовольнити з наведених у ньому підстав.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, поважність причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доводи прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0000122 від 13 вересня 2018 року відкрите за фабулою, зазначеною слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у клопотанні.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

19 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, у кримінальному провадженні №0000122, внесеному 13.09.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, надано дозвіл прокурорам Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , слідчому Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , на проведення обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , інших підсобних приміщеннях розташованих в ньому, що на праві власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, ваги, металобрухту, документів, блокнотів, зошитів, журналів та інших видів обліку, що підтверджують діяльність на здійснення операцій з металобрухтом: документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту, або інших речей, речовин та предметів заборонених до вільного обігу на території України, які підтверджують причетність ОСОБА_8 чи інших невстановлених осіб до скоєння ними даного кримінального правопорушення.

13 березня 2019 року, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді, слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за участі прокурора Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу обшуку від 13 березня 2019 року, ухвала слідчого судді була пред`явлена ОСОБА_9 та в ході проведення обшуку було вилучено: договір, виписку з ЄДРЮО на ім`я ОСОБА_10 , металопрокат та три зошит.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 , причетність якого необхідно було встановити відповідно до ухвали слідчого судді про проведення обшуку, до вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , власником чи орендарем вказаних приміщень не являється та в них будь-якої діяльності там не здійснює.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_11 , він знає ОСОБА_9 , який працює найманим працівником на пункті прийому металобрухту по АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.236 КПК України, слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Відповідно до ч.8 ст.236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Крім того, згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Разом з тим, клопотання та додані до нього документи, жодного доказу належності вилученого під час обшуку 13 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , майна до речових доказів у кримінальному провадженні №0000122 від 13 вересня 2018 року, не містять, в зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що вказане майно речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні не являється.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене під час обшуку 13 березня 2019 року майно, а саме: договір, виписку з ЄДРЮО на ім`я ОСОБА_10 , металопрокат та три зошит, не відносять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що вказане майно є тимчасово вилученим.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи, що обшук, під час якого тимчасово вилучено майно за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений 13 березня 2019 року, відтак слідчий чи прокурор зобов`язані були не пізніше 14 березня 2019 року звернутися до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на вказане майно.

Разом з тим, в порушення норм чинного законодавства України, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучено майно лише 15 березня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді від 18.03.2019 з наведених підстав поверталось прокурору Смілянської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

При цьому пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Подання клопотання заінтересованою особою про поновлення пропущеного строку не припиняє виконання рішення, оскарженого з пропущенням строку (ст.117 КПК України).

Оцінюючи у сукупності наведені прокурором доводи, з урахуванням отримання клопотання від 13.05.2019 р. з усуненими недоліками, слідчий суддя вважає необхідним визнати передбачений ст.171 КПК України 48-годинний строк для звернення до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку пропущеним з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Враховуючи, що під час обшуку 13 березня 2019 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучене майно не визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000122 від 13 вересня 2018 року та жодного відношення до нього не має, а тому слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений з поважних причин строк звернення із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У задоволенні клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме: металопрокат, три зошити з розрахунками, документи на приміщення по вул. Трипільська, 108, в. м. Сміла Черкаської області, вилучені під час обшуку 13 березня 2019 року, у кримінальному провадженні №0000122, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, - відмовити.

Зобов`язати слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 негайно повернути вилучене під час обшуку 13 березня 2019 року майно, а саме: металопрокат, три зошити з розрахунками, документи на приміщення по АДРЕСА_1 , його власнику.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.05.2019 о 12.40

Слідчий суддя: ОСОБА_1