ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1707/19 Справа № 176/694/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпро матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року про відмову у задоволенні спільного подання начальника Державної установи Жовтоводська виправна колонія №26 та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року було відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Державної установи "Жовтоводська виправна колонія №26" та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , мотивоване тим, що останній на даний час не довів повністю своє виправлення, а його поведінка свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій фактично просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
В обґрунтування доводів апеляції засуджений посилається на те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, є безпідставною та необґрунтованою. Вказує, що суд першої інстанції при винесенні ухвали не в повній мірі дослідив матеріали особової справи, не надав їм належної оцінки.
Зазначає, що він має заохочення, працює на добровільній основі на виробництві установи, виконує роботи по благоустрою відділення та установи.
Крім того, зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки питання застосування ст. 81 КК України було розглянуто за його відсутності.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на її необґрунтованість та безпідставність.
Засуджений апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, думку засудженого, який підтримав в повному обсязі доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та із застосуванням ст. 70, 71 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 21 липня 2016 року по 08 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 26 травня 2017 року по даний час засуджений відбуває покарання у ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)».
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_7 з 29 липня 2016 року утримувався в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо. Заохочень не мав, мав два стягнення до вступу вироку в законну силу. До праці не залучався.
З 26.05.2017 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується як посередньо так і добре. Має 3 заохочення в грудні 2017 року, квітні та липні 2018 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований, виконує роботи по благоустрою відділення та установи. До суспільно-корисної праці та робіт відноситься добре та відповідально.
Відповідно до витягу з протоколу №29 від 11 жовтня 2018 року засіданням комісії по розгляду справ про переведення засуджених до ДСР ОСОБА_7 було відмовлено як такому, що не стає на шлях виправлення.
Таким чином, з огляду на вказані обставини колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки станом на сьогодні засуджений не довів повністю своє виправлення, а його поведінка свідчить про те, що він тільки стає на шлях виправлення, а тому потребує ще нагляду в умовах відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Окрім цього, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги засудженого, колегія суддів враховую тяжкість вчиненого останнім злочину, загальний строк покарання 5 років, посередню характеристику під час перебування в Дніпропетровському СІ та висновки засідання комісії по розгляду справ про переведення засуджених до ДСР.
Посилання ОСОБА_7 на те, що судом першої інстанції не враховано, та не в повній мірі досліджено матеріали його особової справи є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність позитивної характеристики не вказує на усвідомлення засудженим своєї вини та щире каяття у вчиненні злочинів, а його поведінка свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали і не вбачає підстав для її скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
А тому, керуючись положеннями ст. 81 КК України та ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року про відмову у задоволенні спільного подання начальника Державної установи "Жовтоводська виправна колонія №26" та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4