Справа №: 398/3003/17
провадження №: 1-кп/398/82/19
ВИРОК
Іменем України

"22" серпня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001965 від 09 липня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого в ТОВ «Мастер-Пак», одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

08 липня 2017 року в період часу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебував поблизу торгівельного магазину «Копійка», розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 40 років Перемоги, буд. 12.Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_11 . В цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наніс не менше 2 ударів кулаками правої руки по голові в ліву частину обличчя ОСОБА_11 , від яких останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_11 не менше 4 цілеспрямованих ударів руками та ногами у взутті по голові та тулубу останнього, який перебував в цей час на землі в положенні на спині лежачі. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку в правій тім`яно-скроневій ділянці, крововиливів у м`які тканини голови з внутрішньої поверхні у лобно-тім`яній ділянці справа, садна на лобі справа та зліва, гематому правого вуха.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07 год. 00 хв. помер в реанімаційному відділенні Міського комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня № 1 м. Олександрії».

Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, відповідно до висновку експерта №247 від 24.07.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково та пояснив, що 08 липня 2017 року близько 18 год. він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_12 в центрі мікрорайону Перемога м. Олександрія. Вони випили по пляшці пива і вирішили купити ще. ОСОБА_13 був з собакою на паску і в наморднику. Йому потрібно було до туалету, а ОСОБА_13 пішов в магазин за пивом. Вбиральня розташована за колишнім магазином «Берізка» біля фонтану. Він зайшов за магазин і побачив компанію з двох чоловіків, жінки і дитини, в них була накрита «поляна» стояла пляшка горілки і якісь пакунки. В присутності жінки і дитини чоловіки висловлювався нецензурною лайкою, про що він зробив їм зауваження. Той з чоловіків, що сидів ближче до нього, відповів йому матом, розбив пляшку від горілки об фундамент фонтану і наближався до нього. Де він узяв пляшку пояснити не може. Пляшку він тримав у праві руці, опущеній до низу, підходячи він казав: уб`ю. Підійшовши на 1 метр до нього, потерпілий підняв руку і почав розмахувати розбитою пляшкою перед його обличчям, можливо трохи нижче. Він наніс йому один удар правою рукою в обличчя потерпілого, від чого останній впав на землю. Він підняв ОСОБА_11 і запитав чи не переплутав він його з іншою людиною і навіщо все це. Після чого потерпілий вдарив його кулаком в обличчя. У відповідь він наніс йому два удари підряд правою рукою в область обличчя, приблизно під око, ближче до вуха. ОСОБА_11 впав на землю та залишився лежати на спині. Він присів біля потерпілого і розмовляв з ним. В нього була розбита внутрішня сторона щоки, він постійно спльовував кров. У лежачого потерпілого він запитав чи є в нього родина, на що той повідомив, що має дружину та дочку 18 чи 19 років, які живуть в іншому місті. Після першого удару він почув, що його позвав ОСОБА_14 , на що він відповів йому не втручатися. Потім прибігла бабуся потерпілого і запитала чи за наркотики його б`ю. Після цих слів він запитав у потерпілого чи він наркоман. Той не відповідав. Бабуся зверталася до нього по імені, а потерпілий лежав з відкритими очима і нічого не відповідав. Бабуся запитала чи побив його він за наркотики. Після цих слів, він запитав у потерпілого чи він наркоман, той не відповів. Він допоміг підняти ОСОБА_11 обтрусити і вони разом з бабусею пішли додому. Він провів їх десь метрів 20, йшов за ними позаду, потім пішов до ОСОБА_13 . Близько 20 років він живе в м. Харків і не знає нікого з компанії біля фонтану. Він приїздить до батьків в м. Олександрію. Його обурило спілкування чоловіків в присутності жінки і дитини. Потерпілий був одягнений у все темне: кепку, футболку і штани. Гіпсу на руці в нього не було. Права рука була нормальна, а ліва темного кольору. Колір обличчя у потерпілого був не свіжий, під очима синці. Він поїхав додому в м. Харків через день після події. Потім йому зателефонував ОСОБА_13 і повідомив, що потерпілий в лікарні. Він попросив старшу сестру ОСОБА_13 ОСОБА_15 сходити в лікарню і дізнатися про потерпілого. Він переводив на картковий рахунок грошові кошти, а вона купувала необхідні ліки для потерпілого. В нього збереглися чеки на ліки, всього він витратив близько 3 000,00 грн. Він вважає. що захищався і наніс максимум 3 удари правою рукою по голові потерпілого. Він не хотів щоб так сталося. Те що розповідала дитина в судовому засіданні повністю не правда, в руках він не мав пляшки з пивом і лежачого жодного разу потерпілого не вдарив. Поліція звернулася до нього вже після смерті потерпілого, з ним проводили слідчий експеримент та він давав свідчення. Крім того його викликали до прокуратури.

Незважаючи часткове визнання вини ОСОБА_8 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом фактичними даними, що містяться в наступних джерелах доказів:

Показаннях допитаної судом потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинуваченого до цієї події не знала, а потерпілий ОСОБА_11 її син. ЇЇ син проживав з бабусею її матір`ю, він був паралізований, в нього була поламана рука, необхідна була операція вставити пластину в руку, але вони не мали коштів на таку операцію, тому він півроку ходив з гіпсом. В дитинстві він мав перелом хребця як наслідок мав параліч правої сторони. Лікувався з 10 травня 2017 року в неврологічному відділенні, після лікування рука не піднімалася вище плеча. Періодично вони знімали гіпс, бо почала всихати рука і на той час накладали еластичний бинт. Мав середню статуру, був не одружений і не мав дітей. ЇЇ менший син взяв онука ( ОСОБА_16 ) і вони разом збиралися відвідати бабусю. Прийшли до фонтану і зустріли ОСОБА_11 . Менший син пішов до магазину, а онук з ОСОБА_17 залишились біля фонтану. До них підійшли двоє чоловіків з собакою, онук злякався і побіг до бабусі йому прабабусі. Син наздогнав його вдома, де той повідомив, що двоє б`ють дядю ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ). Він з батьком пішли додому, а бабуся пішла до фонтану. Цапко ОСОБА_20 сказав, що ті двоє хотіли натравити на нього собаку. Бабуся забрала ОСОБА_11 додому, йому було зле, він рвав кров`ю. Вдома він втратив свідомість і його забрала швидка медична допомога. Вранці їй зателефонувала бабуся і повідомила, що ОСОБА_11 в лікарні в комі, вночі йому зробили операцію. В реанімацію її не пускали, син до свідомості так і не прийшов. Онук ( ОСОБА_16 ) сказав, що крім нього при побитті ОСОБА_11 були присутні й інші люди, це буди ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , вони прибігли додому до бабусі, аби дізнатися як себе почуває ОСОБА_22 , але свідчити поліції відмовилися. Крім того, онук повідомив, що там було двоє незнайомих чоловіків, один з собакою, який не «чіпав» ОСОБА_11 , а інший декілька разів вдарив його навіть при бабусі.

Показаннях малолітнього свідка ОСОБА_16 , допитаного судом в присутності законного представника ОСОБА_23 та психолога ОСОБА_24 , який пояснив, що ОСОБА_25 його дядько, рідний брат його батька. В липні 2017 року він з батьком і дядьком прийшли до фонтану в центрі мікрорайону Перемога в м. Олександрія. Батько пішов до магазину за цигарками, а вони з дядьком залишилися. До них підійшли два невідомих йому чоловіка, один з яких був з собакою, а інший сказав: «Хованський іди сюди», той підійшов до нього, а чоловік його зразу вдарив. Собака велика і весь час гавкала. Невідомий чоловік сказав дядькові: «на цифру 3 тебе тут немає, бо відпущу собаку», а інший вдарив дядька пляшкою по голові. Він злякався і втік до бабусі. Коли дядька в перший раз вдарили, той впав і лежав, так як не міг сам піднятися, бо в нього одна рука паралізована, а інша переламана. Батько з дядьком не вживали спиртні напої того дня. Він прибіг до бабусі і повідомив, що дядю ОСОБА_18 вдарили пляшкою по голові, а коли той впав, то продовжив бити ногами. Він лежав на землі з закритими очами і не рухався. Жодних претензій ОСОБА_11 вони не пред`являли, відразу почали бити. Крові не було. Дядько був одягнений у чорну кепку, коричневу кофту і в кросівках. У незнайомих чоловіків в руках було по пляшці пива, а в одно з них на паску була велика собака. Він бачив як обвинувачений вдарив ОСОБА_11 пляшкою по голові, яка розбилася, дядько впав на землю, після чого він утік.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_26 , яка повідомила, що потерпіла ОСОБА_6 її дочка, а ОСОБА_25 її онук. Обвинуваченого вона не знає. До неї прийшов менший онук ОСОБА_27 разом з сином ОСОБА_20 , близько 19 години вони, разом з ОСОБА_17 , пішли до магазину за цигарками. За декілька хвилин прибіг правнук ОСОБА_20 і повідомив, що ОСОБА_28 вбивають біля фонтану. ОСОБА_20 був зляканий і кричав, щоб його відвели додому, за ним прибіг його батько ОСОБА_29 і вони разом пішли додому, а вона пішла до фонтану за ОСОБА_30 . Коли вона туди прибігла онук лежав на землі обличчям в землю, коли почув її голос, то обізвався, а той що стояв біля його голови сказав, що таких як він алканів і наркоманів вбивати треба і при ній вдарив ногою по голові. Вона підняла онука і повела додому. Той, що бив, ще й услід їй щось викрикував. За ними додому прибігли ОСОБА_31 з ОСОБА_30 , сіли на диван і шепочуться, а в онука почалася рвота кров`ю, він сказав, що вмирає. Вона викликала швидку медичну допомогу і його забрали до лікарні. Більше до свідомості він не приходив. У ОСОБА_32 була перебита в лікті рука, а права сторона була паралізована. Вона годувала його з ложки. Вона не звернула уваги на того, хто бив її онука. Від її будинку до фонтану вона доходить десь за 5 хвилин пішки. Онук прийшов додому сам, вона його лише підтримувала. У ОСОБА_11 була побита голова. Вона побігла до сусідки і викликала швидку. Вранці вона приїхала до лікарні, де їй повідомили, що ОСОБА_33 вночі прооперували.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що є знайомим обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого знає по району, але не особисто. 08 липня 2017 року близько 18 год. ОСОБА_8 йому зателефонував і вони домовилися зустрітися. Вони зустрілися в центрі мікрорайону Перемога м. Олександрія, купили по баночці пива і пішли за будинок культури. Вони випили по баночці пива і пішли до магазину. ОСОБА_8 потрібно було до вбиральні і він пішов за магазин, а він залишився чекати його разом із своєю собакою. Він почув звуки сутички із-за магазину, і як розбивається пляшка. Коли він зайшов за магазин, то побачив, як ОСОБА_11 замахується на ОСОБА_8 розбитою пляшкою. ОСОБА_8 відмахнувся від нього і той впав на землю. Він підійшов з собакою до ОСОБА_8 , а той сказав не втручатися і він відійшов. Там був малолітній хлопець, якому він сказав не втручатися. Він відійшов і дивився за тим, що відбувається від магазину. ОСОБА_8 підняв ОСОБА_11 з землі і розмовляв з ним, а потім ОСОБА_11 знову вдарив ОСОБА_8 по обличчю, а той дав здачі, від чого потерпілий впав. Коли прийшла бабуся ОСОБА_11 , ОСОБА_8 допоміг потерпілого підняти і вони з бабусею пішли. Потім ОСОБА_34 розповів, що коли він зайшов за магазин біля фонтану, там сиділа компанія і розпивали спиртні напої. Разом з ними був малолітній хлопець, в присутності якого вони висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_8 з приводу цього зробив їм зауваження, після чого почалася сутичка. Він стояв від них за 5-6 метрів, коли ОСОБА_35 замахнувся на ОСОБА_8 розбитою пляшкою. ОСОБА_8 відмахнувся і вдарив ОСОБА_11 рукою по голові, від чого останній впав на землю. Коли ОСОБА_11 впав вдруге, ОСОБА_8 присів і щось йому говорив, хлопчик в цей момент втік, а його друзі сиділи і спостерігали. ОСОБА_8 не схильний до насилля і конфліктних ситуацій. Потерпілий був одягнений у футболку і штани, гіпсу на руках в нього не було. Крім того, потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 зловживає спиртними напоями, може вчини крадіжку, на його очах погрожував чоловіку ножем.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинуваченого знає як сусіда і друга. 08 липня 2017 року їй зателефонував ОСОБА_8 і запропонував зустрітися. Вони з ним зустрілися в центрі мікрорайону Перемога м. Олександрії Кіровоградської області, після 19 години, точного часу вона не пам`ятає. Біля магазину вони зустріли її брата ОСОБА_15 . Вона зайшла до магазину купити води, а ОСОБА_8 тим часом пішов до вбиральні. В магазині вона була близько 5 хвилин. Коли вона вийшла з магазин, ОСОБА_8 вийшов із-за будівлі колишнього магазину «Березка», розташованого біля фонтану. Коли повернувся ОСОБА_8 , то нічого їй не повідомляв, жодних криків вона не чула. Як вона вийшла з магазину, то чула як ОСОБА_8 казав її брату ОСОБА_13 , що ОСОБА_11 накинувся на нього з розбитою пляшкою, а він ( ОСОБА_34 ) його відштовхнув. Оскільки, ОСОБА_8 проживає в м. Харків, то просив відвідати ОСОБА_11 в лікарні, де вона дізналася, що родичі відмовилися оплачувати його лікування та влаштовували скандали в лікарні, скаржилися головному лікарю, що його повинні лікувати безкоштовно. ОСОБА_8 вислав на її картковий рахунок грошові кошти і вона щодня оплачувала його лікування, в перший день вона купила ліки для потерпілого на суму близько 1 000,00 грн., потім вона щодня протягом тижня їздила до лікарні і купували ліки за списком від лікарів на суми від 1 000,00 грн. до 1 500,00 грн.

Фактичними даними, що містяться у наступних джерелах доказів:

- протоколі огляду місця події від 09 липня 2017 року з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто відкриту ділянку місцевості за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 40 років Перемоги, біля буд. №12 (т. 1 а. с. 112 118);

- довідці Міського комунального лікувально-профілактичного закладу міська лікарня №1 від 09 липня 2017 року №1886 про те, що ОСОБА_11 , 1975 року народження, знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії міської лікарні №1 м. Олександрії з 08 липня 2017 року з діагнозом ГЗЧМТ. Забій головного мозку тяжкого ступеню, субдуральна гематома, стиснення головного мозку, дислокаційний синдром з ураженням стовбурових структур, великі гематоми м`яких тканей голови. Стан після видалення субдуральної гематоми справа станом на 09 липня 2017 року (т. 1 а. с. 120);

- копії лікарського свідоцтва про смерть №1748/247 від 24 липня 2017 року, відповідно до якого 24 липня 2017 року в реанімаційному відділенні ОМЛ №1 настала смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідці про причини смерті №1748/247 від 24 липня 2017 року, відповідно до якої причиною смерті зазначено напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Причина смерті: здавлення головного мозку, субдуральний кровилив. Дата травми 08 липня 2017 року (т. 2 а. 121 122);

- висновку експерта ОСОБА_36 №247 від 24 липня 2017 року, відповідно до якого досліджено труп ОСОБА_11 , 1975 року народження, за результатами якого на тілі останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку в правій тім`яно-скроневій ділянці, крововиливів у м`які тканини голови з внутрішньої поверхні у лобно-тім`яній ділянці справа, садна на лобі справа та зліва, гематома правового вуха. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми утворилось внаслідок дії тупого твердого предмету(тів) та кваліфікуються як тілесне ушкодження тяжкого ступеню, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Інші численні садна на обох передпліччях утворились внаслідок дії тупого твердого предмету(тів) та кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню, та не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Враховуючи характер субдуральної гематоми можна казати, що вона була спричинена приблизно за 2 тижні до моменту смерті. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень в ділянці голови закрита черепно-мозкова травма у вигляді субдуральної гематоми утворилась по ротаційному (обертальному) механізму. Ознак захворювань, які б могли привести до настання смерті ОСОБА_11 , не виявлено. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок закритої черепно-мозкової закритої травми: субдуральним крововиливом у праву тім`яно-скроневу ділянку, який у клінічному перебігу ускладнився набряком та здавленням головного мозку, що підтверджено даним дослідженням трупу. Згідно з медичною карткою стаціонарного хворого №7052 смерть настала 24 липня 2017 року в 07 год. 00 хв. (т. 1 а. с. 124 128);

- протоколі огляду місця події від 24 липня 2017 року з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто приміщення Олександрійського бюро СМЕ з правої сторони на ношах знаходився труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Труп знаходився горизонтально, голова трупу відкрита, інша частина накрита білим простирадлом, із тулуба трупа виходить трубка, голова підв`язана. Візуально тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 а. с. 129 132);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 липня 2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 на фотознімку №3 впізнав чоловіка, який бив його дядька ОСОБА_18 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 18 липня 2017 року, на фото №3 зображений ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 134 135);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 01 серпня 2017 року та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 пояснив та показав, що 08.07.2017 року він зустрівся з ОСОБА_12 , близько 18.00 години па площі та пішли купили пива та пішли до колишнього ОСОБА_37 . Після цього вирішили купити ще пива для чого пішли до магазину. Він пішов за магазин в туалет. Там була компанія із трьох осіб і маленького хлопчика, яких він не знає. Вони розпивали там спиртні напої та обвинувачений зробив їм зауваження, що біля них дитина, а вони матюкаються. Той що ближче був до нього, встав та щось відповів, потім розбив пляшку та почав до нього підходити. Зав`язався словесний конфлікт. Потерпілий підійшов ближче, в руках розбита пляшка. Потім він вдарив ОСОБА_11 першим в обличчя два рази, від чого він впав на спину. ОСОБА_15 при цьому знаходився позаду, та ОСОБА_34 сказав йому, щоб не підходив. Після цього він за одну руку підняв ОСОБА_11 , казав щоб він заспокоївся, і потерпілий при цьому вдарив обвинуваченого в лівий бік щелепи кулаком. Він ще раз вдарив теж його в обличчя, не більше двох разів. ОСОБА_11 знову впав. Коли ОСОБА_11 лежав, то він нахилився та вдарив по обличчю, після цього знову правою рукою пару раз вдарив по ребрам по правому боку. Потім прийшла якась бабуся і забрала ОСОБА_11 (т. 1 а. с. 198 201);

- протоколі слідчого експерименту від 02 серпня 2017 року та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, в ході якого свідок ОСОБА_16 , який на місці біля магазину «Копійка» показав, що усі події відбувались за магазином «Копійка». Спочатку він вийшов з дому з батьком та дядьком ОСОБА_38 ( ОСОБА_19 ) та пішли до фонтану. З ними ще була тітка ОСОБА_39 . Батько пішов по цигарки, а він з потерпілим залишились. В цей час прийшли двоє незнайомих чоловіків. Один з них підійшов, а другий стояв окремо з собакою. Перший підійшов до потерпілого і вдарив в живіт кулаком правої руки, від чого він впав. Потім почав бити в голову руками, ногами і пляшку розбив на голові. Після цього свідок побіг до бабусі (т. 1 а. с. 188 192);

- проколі слідчого експерименту від 01 серпня 2017 року та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, в ході якого свідок ОСОБА_15 , який на місці в центрі мікрорайону «Перемога», за магазином « ОСОБА_40 », показав, що 08 липня 2017 року він був свідком наступних подій. Близько 17.00 години він зустрівся зі ОСОБА_41 , з яким не бачились близько 2 років. Свідок взяв собаку з собою на прогулянку. Вони зустрілися в центрі району та зайшли до магазину «Копійка», взяли по пляшці пива та пішли за колишній будинок культури випити пиво. Після того, як закінчилось пиво, вони прийшли взяти ще по одній пляшці. ОСОБА_42 пішов за магазин сходити до туалету. Так як в магазині була черга, а свідок був з собакою він вирішив повернутися та почув крики, звук розбитого скла. Зайшовши за магазин побачив, як чоловік направлявся в бік ОСОБА_8 з пляшкою в руках. В цей час ОСОБА_43 наніс йому удар або два в обличчя. Ця особа знайома свідку це ОСОБА_44 . Від удару обвинуваченого він впав. Свідок підійшов ближче, але ОСОБА_43 сказав щоб він не влазив, тому він відійшов в бік магазину із собакою. В цей момент ОСОБА_43 підіймав потерпілого, обтрушував та почав його заспокоювати. Він знову почав себе агресивно вести та ударив ОСОБА_45 в область обличчя правою рукою. ОСОБА_43 зробив крок назад та вдарив потерпілого в область обличчя, той знову впав. ОСОБА_43 вже стояв над ним та декілька разів вдарив йому по корпусу в правий бік кулаком. Потім з`явилась бабуся і почала забирати ОСОБА_11 (т. 1 а. с. 193 197);

- висновку експерта №247/1 від 25 серпня 2017 року, відповідно до якого, беручи до уваги обставини справи встановлено, що точно судити про кількість травматичних впливів за яких утворились виявлені на тілі трупа ОСОБА_11 тілесні ушкодження не представляється можливим на підставі відсутності опису кількості тілесних ушкоджень у наданій медичній документації, але враховуючи експертизу трупу та відомості з медичної документації можна допустити, що в ділянку голови було не менш 6-ти травматичних впливів, в ділянки правового та лівого передпліччя мінімум 2 травматичних впливи. ОСОБА_11 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень міг перебувати у різноманітному положенні, яке б дозволило утворення виявлених на тілі ушкоджень. Виявлені ушкодження у своїй сукупності не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту на тверде покриття або виступаючі предмети. Тілесні ушкодження від яких настала смерть ОСОБА_11 могли бути заподіяні кулаками рук, взутою ногою чи іншим предметом(ами) з ознаками тупого твердого. ОСОБА_11 після отримання тілесних ушкоджень міг здійснити дії, але з наростанням набряку головного мозку та його здавлення гематомою ця здатність поступово втрачалась. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_11 відповідає механізму на який вказують ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , під час слідчих експериментів за їх участю (т. 1 а. с. 143 148);

- показаннях допитаного судом експерта ОСОБА_46 , який складав висновки експерта №247 від 24 липня 2017 року та №247/1 від 25 серпня 2017 року та в судовому засіданні пояснив, що за наявними тілесними ушкодженнями у ОСОБА_11 встановлено, з урахуванням механізму нанесення тілесних ушкоджень у ліву тім`яну частину черепа, могла утворитися черепно-мозкова травма з права, яка є рефекційною, що передбачає утворення гематоми з іншого боку від сторони нанесення тілесних ушкоджень, відповідно після удару з лівої сторони, гематома утворилася з правої сторони. Судини головного мозку не вилучались для дослідження, оскільки в цьому не було необхідності, так як було проведено операцію та видалено ушкоджену судину, отже встановити яку судину пошкоджено було не можливо. Відповідно до висновку №247 додаткові методи дослідження експерт вирішує самостійно, гістологічне обстеження проведено, але дані такого обстеження не включені до висновку, за необхідності результати гістологічного дослідження можливо витребувати з архіву. Причиною смерті є черепно-мозкова травма, ускладненням якої була гематома, якою здавлено мозок, набряк м`яких тканин з субдуральним крововиливом близько 100 мл. крові у праву мозкову частину. Крім того, гематома не могла утворитися внаслідок захворювання, приблизно за 2 тижні до смерті потерпілого. Згідно з медичною документацією, крім черепно-мозкової травми на тілі потерпілого були чисельні ушкодження, момент нанесення яких встановити неможливо, так як на момент огляду трупу, пройшов великий проміжок часу, близько 2-х тижнів після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. На момент огляду трупу були наявні лише ушкодження голови, м`які тканини голови мали крововиливи жовто-червоного кольору, набряк носу виник внаслідок менінгіту набряку мозку. Про наявні ушкодження він судив виходячи із зовнішнього виду потерпілого. Тобто, закрита черепно-мозкова травма стала причиною смерті.

Судом не була допитана свідок обвинувачення ОСОБА_47 . Судом створені всі умови для допиту зазначеного свідка, яка неодноразово викликались в судове засідання, шляхом направлення повісток за адресою її місця проживання, зазначеною прокурором та застосувались примусові приводи. Однак жодного разу зазначений свідок в судові засідання не з`явилася та ухвали про привід виконані не були. З урахуванням викладеного прокурор відмовився від допиту судом свідка ОСОБА_48 та сторона захисту не наполягала на її допиті.

Крім того, судом досліджено витяг з ЄРДР, повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, повідомлення по зміну раніше повідомленої підозри, постанови про призначення експертиз. Ці докази підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.

Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

В той же час, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_49 ,яка пояснила, що вона працює медичною сестрою відділення першої допомоги міської лікарні, протечерез значний проміжок часу деталей того дня вона не пам`ятає, а також досліджені в судовому засіданні медичні документи ОСОБА_11 , надані представником потерпілої (т. 2 а. с. 111 112), в силу ст. 85 КК України не є належними доказами, оскільки не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.

Окрім вищенаведених доказів, сторона обвинувачення в обґрунтування пред`явленого обвинувачення також посилається на протокол про результати проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо-, відеоконтроль особи від 28 серпня 2017 року (розсекречений), та відеозапис зазначеної слідчої дії, в ході проведення якої задокументовано процес розмови з обвинуваченим ОСОБА_8 та отримано інформацію про причетність до скоєння вищевказаного злочину ОСОБА_8 та оптичний диск (т. 2 а. с. 202 212).

При цьому, оцінюючи наведені докази за правилами ст. 94 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Так, частиною 3 статті 258 КПК України визначено, що спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КПК України різновидами втручання в приватне спілкування є: 1) аудіо-, відео контроль особи; 2) арешт, огляд і виїмка кореспонденції; 3) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; 4) зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Зафіксована ж у вищенаведеному протоколі про результати проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо-, відеоконтроль особи від 28 серпня 2017 року розмова працівника поліції з підозрюваним на той час ОСОБА_8 в службовому кабінеті слідчого з огляду на закріплені зазначеними нормами положення, не є приватним спілкуванням, оскільки дане спілкування фактично є допитом, а повідомлені останніми відомості є показаннями.

При цьому, відповідно до положень ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Також, суд звертає увагу на те, що оскільки в даному випадку фактично проводився допит, то особа, яка його проводила, мала роз`яснити ОСОБА_8 право на захист та на відмову від надання будь-яких пояснень, право залучення захисника, чого дотримано не було, що вказує на істотне порушення прав і свобод людини. З огляду на викладене, вищенаведений протокол про результати проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо-, відеоконтроль особи від 28 серпня 2017 року ОСОБА_50 та отримана інформація за результатами проведення вказаної дії на відповідному магнітному носії, не є належними та допустимими доказами, а тому не беруться судом до уваги.

Також, суд не погоджується з твердженням обвинуваченого про те, що він не мав умислу на вчинення інкримінуємого злочину, а тільки захищався та під час захисту перевищив межі необхідної оборони, та думкою захисника про відсутність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого за ст. 118 КК України з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони. Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст. 36 КК ці умови полягають у такому: 1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави; 2) оборона може здійснюватися лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК; 3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; 4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

При розгляді справ даної категорії необхідно також з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. При цьому згідно з ч. 3 ст. 36 КК перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту; перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

В даному випадку обвинувачений зазначає про те, що він зазнав нападу з боку ОСОБА_11 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та погрожував розбитою пляшкою. Однак, всі події відбувалися в людному місці, в світлу пору доби, бійка тривала незначний період часу, неподалік від магазину, де завжди перебуває велика кількість людей, проте обвинувачений не намагався покликати на допомогу або втекти.

Більш того, показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , наданими в судовому засіданні та під час слідчих експериментів, підтверджується, що саме ОСОБА_8 першим наніс ОСОБА_11 декілька ударів в голову в область обличчя, після чого останній упав на землю. Обвинувачений відмовився від допомоги свідка ОСОБА_15 , наказавши йому не втручатися. В подальшому, ОСОБА_34 повторно розпочав наносити удари ОСОБА_11 , який лежав на землі, що підтвердив свідок ОСОБА_16 та свідок ОСОБА_15 в ході слідчого експерименту. Тобто, в ході зазначених подій, дії обвинувачено свідчать про те, що жодної загрози з боку ОСОБА_11 він не відчував.

Отже, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що дії ОСОБА_11 за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у нанесенні потерпілому не менше шести ударів в життєво важливі органи, зокрема, голову, внаслідок яких ОСОБА_11 двічі падав на землю.

Враховуючи місце й час події, можливість обвинуваченого уникнути бійки, суд приходить до висновку, що обвинувачений не був обмежений у виборі засобів припинення посягання на нього з боку ОСОБА_11 , у зв`язку з чим у діях обвинуваченого відсутній стан необхідної оборони та твердження сторони захисту суд вважає лінією захисту та намаганням уникнути від відповідальності.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами поза межами розумного сумніву підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить з того, що відповідно до ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є тяжким злочином. Обвинувачений вчинив умисний злочин, внаслідок якого настала смерть людини.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, офіційно працевлаштований. Повністю відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_6 . В той же час, не відшкодовано шкоду, завдану Міському комунальному лікувально-профілактичному закладу Міська лікарня №1 м. Олександрії, у вигляді вартості витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_11 .

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи із зазначених вище обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, який лише частково визнав свою вину, повного відшкодування потерпілій шкоди, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, та позицію потерпілої, яка в судових дебатах не наполягала на суровому покаранні, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

У кримінальному провадженні прокурором Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 в розмірі 5 947,04 грн. Обвинувачений позов визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з довідкою-розрахунком Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії вартість витрат на лікування ОСОБА_11 за період з 08 липня 2017 по 24 липня 2017 року склала 5 947,04 грн. (т. 1 а. с. 42, 164).

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За таких обставин, суд вважає цивільний позов прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 103 315,20 грн.

В ході судового розгляду потерпіла подала до суду заяву про відмову від позову у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди (т. 2 а. с. 164).

За змістом ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Крім того, визначено випадки залишення позову без розгляду.

В той же час, КПК України не регламентує дії суду щодо цивільного позову у випадку відмови цивільного позивача від позову.

Частиною 5 ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження щодо цивільного позову потерпілої підлягає закриттю.

З урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, особи обвинуваченого, відсутності обґрунтованого клопотання прокурора з зазначенням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Зазначення в промові прокурора про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час апеляційного оскарження з огляду на міру покарання не відповідає загальним вимогам КПК України щодо застосування запобіжного заходу.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання з метою направлення для відбування покарання.

Задовольнити цивільний позов Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_8 про стягнення витрат на лікування.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 5 947 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 04 копійки.

Провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1