Справа № 629/2913/19
Номер провадження 1-кп/629/394/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу,-

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Згідно ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні надав клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до двох місяців в зв`язку з закінченням 24.09.2019 року зазначеного строку, посилаючись на наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 виходити з камери тимчасового тримання Лозівського ІТТ та приймати участь в судовому засіданні, відмовився, про що працівниками Лозівського ІТТ був складений відповідний рапорт.

Захисник ОСОБА_4 з позицією прокурора не погодилася та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який особисте зобов`язання, враховуючи відсутність у обвинуваченого постійного місця реєстрації та проживання.

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення обвинуваченим злочину, яких відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, а також той факт, що ОСОБА_5 офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання доходів, наявність непогашених судимостей, вік обвинуваченого, стан здоров`я, його соціальні зв`язки та репутацію, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема вірогідність переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обставини, які були б вагомою підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні обвинуваченим та захисником не надано.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи із сукупності приведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою до двох місяців.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, вважає що визначена раніше ухвалою суду застава в сумі 96050 грн. є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,181,182,331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців - до 18.11.2019 року.

Визначити суму застави у розмірі 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок №6674, код банку отримувача МФО 820172, , банк отримувача ДКС України, отримувач коштів ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити захиснику, направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання та обвинуваченому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1