Справа № 286/2841/19
У Х В А Л А

11 вересня 2019 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 09.08.2019 про закриття кримінального провадження №0000368 від 12.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 09.08.2019 про закриття кримінального провадження №00001368 від 12.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України, мотивуючи тим, що вона є передчасною. Причому, вона є вже другою постановою винесеною передчасно. Під час досудового розслідування слідчим, всупереч вимогам ст.9 КПК України, не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Зокрема, не було взято до уваги його пояснення як потерпілого, пояснення свідків, в котрих вказані конкретні факти, які свідчать про підробку документів посадовими особами, а також дають вагомі підстави стверджувати про наявність попередньої змови групи осіб, причетних до шахрайських дій. Крім того, слідчим не перевірено та не надано правової оцінки ряду фактів, не встановлено та не перевірено всі обставини справи, а саме: факту наявності іншого рішення №8 виконкому Овруцької міської ради від того ж числа, місяця та року 08.01.1988 «Про дозвіл гр. ОСОБА_6 на переобладнання житлової кімнати в кухню та кухні в коридор по АДРЕСА_1 »; обставини та факти видачі довідки КП «Комунальник» про склад сім`ї №2357 від 08.04.2014; факту підкреслення чи не підкреслення слова «квартира» в свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 28.04.2014, а також проставлення часток по 1/2, чим змінено вид спільної власності; відкриття розділу та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_7 об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 ; фактів зазначення в даних Державної фіскальної служби станом на 26.02.1018 його дружини по батькові « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 » та зміни дати вклеювання фотографії в її паспорті, який він передавав особисто в руки керівнику міграційної служби Овруцького району (нині голова Овруцької ОТГ) ОСОБА_10 ; щодо суперечностей в показаннях свідка ОСОБА_11 щодо розподілу земельних ділянок між співвласниками будинку АДРЕСА_3 . Разом з тим слідчим надано недостовірну інформацію в постанові щодо проведення камеральної перевірки державних реєстраторів Овруцького районного управління юстиції та стосовно роботи комісії, створеної рішенням Овруцької міської ради №1100 від 14.03.2019.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги. Вважають, що постанова є законною.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого та прокурора, показання свідків, дослідивши і перевіривши матеріали кримінального провадження, на підставі яких було прийнято постанову про його закриття, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскаржувана постанова прийнята старшим слідчим СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У вказаній нормі, а саме: п.2 ч.1 ст.284 КПК України, законодавець закріпив закриття кримінального провадження в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи із загальних засад кримінально-процесуального закону, відсутність складу злочину, як підстава для закриття справи, застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, мала місце, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки:

а) відсутній хоча б один із елементів складу злочину, яким є сукупність визначених у кримінальному законі ознак, за наявності яких суспільно небезпечне діяння характеризується як злочин. До елементів складу злочину належать: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона діяння.

б) наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільнонебезпечного діяння, яке містить склад передбаченого КК України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України є ті письмові документи, які посвідчують наявність юридичне значимих фактів і мають своїм джерелом походження підприємство, установу, організацію незалежно від форми власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має право видавати чи посвідчувати відповідні документи.

Об`єктом є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також прав і законних інтересів громадян.

Об`єктивна сторона даного злочину виражається у формі підроблення посвідчення або іншого документу з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа є мета його використання як підроблювачем , так і іншою особою.

Особливістю предмета шахрайства ( ст. 190 КК України) є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно.

Об`єктивна сторона вказаного злочину полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий власник майна, володілець, особа у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Суб`єктивна сторона також характеризується прямим умислом та корисливим мотивом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована.

Оцінюючи зміст постанови старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 09.08.2019 про закриття кримінального провадження №0000368 від 12.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України, в сукупності з наявними матеріалами кримінального провадження; поясненнями особи, яка подала скаргу; слідчого, прокурора, показаннями свідків, матеріалами, які долучені до клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що доводи, наведені особою, яка подала скаргу, у своїй скарзі, не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_3 посилається, що під час досудового розслідування слідчим, всупереч вимогам ст.9 КПК України, не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Однак, при дослідженні матеріалів кримінального провадження, матеріали якого складають на даний час п`ять томів, було встановлено, що слідчим проведено ряд слідчих дій, зокрема, задоволено ряд клопотань потерпілого, здійснено тимчасовий доступ до речей і документів Овруцького сектору УДМС в Житомирській області, долучено ряд письмових доказів, вжито необхідних заходів до встановлення свідків даної події, проведено їх допити.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2017, на виконання ухвали слідчого судді Овруцького районного суду від 03.05.2017, було внесено відомості до ЄРДР щодо незаконної зміни нумерації квартир в будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 358 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 11.12.2017 про закриття кримінального провадження №0000368 від 12.05.2017 кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказану ухвалу було скасовано ухвалою слідчого судді від 29.12.2017.

11.10.2018, на виконання ухвали слідчого судді Овруцького районного суду від 09.10.2018, було внесено відомості до ЄРДР щодо вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 190 КК України.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження №0000368 від 12.05.2017 слідчим суддею було встановлено, що квартири в житловому будинку АДРЕСА_3 станом на 18.02.1981 належали ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .. Кожна квартира складала 1/4 частину будинку. Вказані обставини підтверджуються копіями технічного паспорту на вказаний житловий будинок від 18.02.1981 та витягу з журналу внутрішніх розмірів та підрахунку площі будов, довідки характеристики.

Копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №14556811 від 15.05.2007 свідчить про зміну власників на підставі різних цивільно правових угод, в тому числі на підставі здійснення приватизації, та водночас свідчить, що співвласниками кв. АДРЕСА_4 є ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ..

З довідки КП «Коростенське МБТІ» Житомирської обласної ради №243 від 13.04.2017 вбачається, що згідно інвентаризаційних та архівних матеріалів БТІ первинна інвентаризація вказаного будинку та нумерація квартир була проведена 20.04.1965, яка при повторній інвентаризації 17.05.2002 не змінювалася.

Копія рішення №8 виконкому Овруцької міської ради від 08.01.1988 «Про розподіл придбаних за рахунок відділу позавідомчої охорони при райвідділі внутрішніх справ будинків по АДРЕСА_5 » та копія ордеру серії ЯЖ №049579 від 08.01.1988 підтверджують видачу скаржнику на сім`ю з 4-х осіб житлового приміщення площею 49,6 кв.м. по АДРЕСА_3 . Зазначення в рішенні про видачу будинку, а не квартири, та наявність іншого рішення №8 виконкому Овруцької міської ради від того ж числа, місяця та року 08.01.1988 «Про дозвіл гр. ОСОБА_6 на переобладнання житлової кімнати в кухню та кухні в коридор по вул. Мозирській, 3», ніяким чином не може бути доказом складу злочинів, що розглядаються, оскільки зазначена житлова площа узгоджується з житловою площею кв. АДРЕСА_6 по технічній документації.

12.08.1998 ОСОБА_3 звернувся із замовленням до МБТІ про виготовлення технічної документації. В своєму замовленні зазначив адресу: АДРЕСА_7 .

Копія листа КП «Комунальник» свідчить, що з 1988 по 2010 роки всі розрахунки за житлово-комунальні послуги ОСОБА_3 здійснювалися на квартиру АДРЕСА_1 . 02.11.2010 ним були заповнені талони на зміну номера на №1 і з того часу облік вівся саме за даним номером.

В своїй заяві на ім`я керівника органу приватизації про приватизацію житла від 08.04.2014 ОСОБА_3 зазначено було саме кв. АДРЕСА_6 . Аналогічно зазначено адресу і в довідці КП «Комунальник» про склад сім`ї №2357 від 08.04.2014. Твердження особи, яка подала скаргу, що зазначену довідку він не брав і вона свідчить про наявність складу злочину, не може бути покладено слідчим суддею в основу рішення по справі, оскільки в судовому засіданні спеціаліст відділу приватизації ОСОБА_20 , допитана в якості свідка, підтвердила, що саме ОСОБА_3 було подано зазначені документи, в тому числі і довідку. Будь-якій іншій особі її видати не могли. Вказані обставини підтверджуються і квитанцією про оплату саме ним коштів, що не заперечувалося останнім в судовому засіданні. Причому, слід звернути увагу, що скаржник підтвердив дійсність інформації, наведеної в довідці, окрім зазначення № квартири. Зважаючи, що номер квартири узгоджено із його ж заявою, технічною документацією вказана обставина не має правового значення в частині доказової бази складу кримінальних правопорушень, що розглядаються.

28.04.2014 ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_21 було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , яке підтверджує їх право власності на кв. АДРЕСА_2 , що становить 1/4 частину вказаного будинку. Зазначення біля прізвищ частин по 1/2, як пояснила свідок ОСОБА_20 , вона здійснила помилково, і вже їх анульовано.

Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2014 свідчить про реєстрацію 14.05.2014 державним реєстратором ОСОБА_22 права власності на кв. АДРЕСА_2 за скаржником та його дружиною ОСОБА_21 ..

Копія рішення виконкому Овруцької міської ради №220 від 23.12.2016 свідчить, що виконкомом було задоволено звернення ОСОБА_3 та внесено доповнення в підпункт 2.2 пункту 2 рішення міськвиконкому від 24.04.2014 №70 «Про передачу в особисту власність квартир, будинків м. Овруча», а саме: після слів «трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 » доповнити словами, що становить 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 ».

Копія рішення виконкому Овруцької міської ради №149 від 17.08.2017 свідчить, що виконкомом було задоволено звернення ОСОБА_3 та внесено зміни в підпункт 2.2 пункту 2 рішення міськвиконкому від 24.04.2014 №70 «Про передачу в особисту власність квартир, будинків м. Овруча», а саме викладено його в наступній редакції: « ОСОБА_3 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 ».

Копія витягу з рішення виконкому Овруцької міської ради №179 від 14.09.2017 свідчить в свою чергу, що виконкомом було задоволено звернення ОСОБА_3 та змінено адресу його частини будинку з номера АДРЕСА_3 на АДРЕСА_8 .

Вказані рішення підтверджують і показання свідка ОСОБА_20 , що в зв`язку з неможливістю приватизувати земельну ділянку по причині зазначення квартири, ОСОБА_3 і звертався із заявами про заміну квартири саме на 1/4частину будинку.

Копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 06.11.2017 також узгоджується з показаннями вказаного свідка про видачу нового свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_21 саме на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 .

07.11.2017 державним реєстратором ОСОБА_23 було зареєстровано право власності за скаржником та його дружиною саме на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 підтвердила, що дійсно вона зареєструвала право власності за скаржником з порушенням закону, оскільки не було скасовано попередній запис. На комісії було вирішено, що звернеться з позовом до суду Овруцька міська рада, так як ОСОБА_3 не бажав звертатися. Однак, не звернулися. Аналогічне порушення було допущено і державним реєстратором ОСОБА_24 , який 21.08.2018 відкрив розділ та зареєстрував право власності на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_8 , по причині чого до них було застосовано заходи дисциплінарного впливу, а саме: було тимчасово заблоковано доступ їх, як державних реєстраторів. Показання ОСОБА_23 узгоджуються з даними довідки за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Овруцької міської ради ОСОБА_24 від 31.10.2018, листа Міністерства юстиції України від 02.07.2018 №26278/Л 12849/19.2.2.

Копії рішень Овруцького районного суду по справах №286/1169/16-ц та №286/4115/17 свідчать про наявність земельних спорів між співвласниками житлового будинку АДРЕСА_3 .

Доказами кримінальних правопорушень, що розглядаються, не можуть бути і факти зазначення в даних Державної фіскальної служби станом на 26.02.1018 по батькові дружини скаржника « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 » та зміна дати вклеювання фотографії в її паспорті, який він передавав особисто в руки керівнику міграційної служби Овруцького району (нині голова Овруцької ОТГ) ОСОБА_10 ; суперечності в показаннях свідка ОСОБА_11 щодо розподілу земельних ділянок між співвласниками будинку АДРЕСА_3 , на які посилається скаржник, як на підставу скасування постанови слідчого, також ніяким чином не підтверджують саме наявність складів злочинів, оскільки під час перевірок зазначених фактів встановлено, що вони пов`язані з допущенням помилок, що підтверджується листами Овруцької ОДПІ Головного управління ДФС в Житомирській області та міграційної служби України в Житомирській області.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що виникли спірні питання при реалізації прав особи, яка звернулася із скаргою, на приватизацію житла та земельної ділянки, причиною яких стало допущення помилок та порушення закону посадовими особами, зокрема спеціалістом Овруцької міської ради ОСОБА_20 , державними реєстраторами ОСОБА_23 та ОСОБА_24 при оформленні права власності на житло, неузгодженість законодавства. Проте, вказані помилки та порушення закону ніяким чином не підтверджують наявність всіх складових складів злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.1 ст. 358 КК України, оскільки відсутні будь-які докази, які б давали підстави вважати, що дії вказаних осіб були направлені на позбавлення скаржника та його дружини житла, починаючи з 1988 року, як і підстави вважати про наявність організованої злочинної групи на чолі з міським головою, включаючи ряд посадових осіб району та держави, попередньої змови групи осіб, причетних до шахрайських дій, на що посилається особа, яка подала скаргу, в тому числі відсутні підстави вважати і про взаємозв`язок допущених вищезазначених помилок посадових осіб всіх вищезазначених служб району.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про дотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини даного кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, що не викликає жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу ОСОБА_3 , що зазначення в постанові Верховного Суду України від 28.06.2018 по справі №815/6945/16 «що питання стосовно реєстрації об`єктів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не належить до юрисдикції адміністративних судів» не свідчить про некоректність рекомендації слідчого в частині роз`яснення скаржнику права звернення до суду за захистом порушеного права, так як в наведеній правовій позиції Верховного Суду України роз`яснюється питання підсудності справ, що жодним чином не свідчить про неможливість особи звернення до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного чи адміністративного судочинства.

Підстави та порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування законодавцем закріплено в ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказана норма передбачає, в тому числі і право особи на звернення за захистом своїх порушених, при реалізації вказаного закону прав, до суду .

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора,

2) зобов`язання припинити дію,

3) зобов`язання вчинити певну дію,

4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 12.05.2017 про закриття кримінального провадження №0000368 від 09.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1