Провадження №11-кп/801/862/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0001548 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань від 18 квітня 2018 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 за невстановлених обставинах придбав 18 корпусів до ручних гранат наступальної дії РГД-5 та 18 запалів до гранат на важелях яких присутнє маркування «81.УЗРГМ-2 583». Після чого, маючи умисел на незаконне зберігання та використання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, діючи умисно та доводячи свої злочинні дії до кінця, ОСОБА_8 переніс безпосередньо при собі 18 корпусів до ручних гранат наступальної дії РГД-5 та 18 запалів до гранат на важелях яких присутнє маркування «81.УЗРГМ-2 583» до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зберігав в рюкзаку у тумбочці в житловій кімнаті квартири.
26.04.2018 року, на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області, працівниками Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , проведено санкціонований обшук. Під час даного обшуку, в тумбочці, яка знаходилась в кімнаті квартири, виявлено рюкзак чорного кольору в середині якого містились 18 металевих предметів зеленого кольору еліпсоїдної форми, ззовні схожих на корпуси до ручних гранат наступальної дії РГД-5 та 18 металевих предметів сріблястого кольору, зигзагоподібної форми, з наявними маркуванням на важелі «81 УЗРГМ-2 583».
Згідно висновку комплексної вибухово-технічної експертизи № 52/106 від 13.07.2018 року, надані на експертизу вісімнадцять металевих предметів еліпсоїдної форми з гладкою поверхнею та вісімнадцять металевих предметів зигзагоподібної форми, а саме:
- об`єкти дослідження 1-18 - предмети еліпсоїдної форми зеленого кольору з маркуванням на боковій поверхні «^-1...» та «Т» являються корпусами осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 з транспортною пробкою промислового виготовлення військового призначення;
- об`єкти дослідження 19-36 - предмети зигзагоподібної форми з маркувальним позначенням на важелі «-81 УЗРГМ-2 583» являються підривачами «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення військового призначення.
Надані на експертизу вісімнадцять металевих предметів еліпсоїдної форми з гладкою поверхнею зеленого кольору (об`єкти дослідження 1-18) та вісімнадцять металевих предметів зигзагоподібної форми з маркувальними позначенням на важелі «-81 УЗРГМ-2 583» (об`єкти дослідження 19-36) в зібраному стані (в конструктивному довільному поєднані) являються вісімнадцятьма осколковими наступальними ручними гранатами РГД-5 промислового виготовлення військового призначення, які відносяться до бойових припасів, придатні для здійснення вибуху.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженніпрокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
Просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі.
В резолютивній частині вказати про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави процесуальних витрат за проведення судових експертиз в розмірі 47979,12 грн. Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 наявність неповнолітньої дитини. В решті вирок залишити без змін.
Апеляційна скарга прокурора мотивована тим, що при призначенні покарання ОСОБА_8 не взято до уваги особу обвинуваченого, не враховано те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був засудженим та відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення умисних злочинів як проти власності так і проти громадського порядку та моральності. Крім того, ОСОБА_8 тричі надавалась можливість стати на шлях виправлення, однак наданою змогою він знехтував, відповідних висновків не зробив та умисно, зберігаючи у своїй квартирі вісімнадцять бойових гранат, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, при цьому поставив від загрозу життя оточуючих.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив задовольнити в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Суд правильно встановив фактичні обставини провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора в частині м`якості призначеного покарання суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суди повинні суворо дотримуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарань, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Окрім наведеного відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він в силу ст.89 КК України є несудимим, має на утриманні неповнолітню дитину, а також обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, а тому виправлення обвинуваченого можливе не призначаючи йому максимального строку покарання, яке передбачено санкцією ч.1 ст. 263 КК України, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства.
За наведених обставин призначене покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі в межах санкцій частин статті, суд вважає достатнім, справедливим та виправданим для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неврахування судом попередніх притягнень обвинуваченого до кримінальної відповідальності апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.
Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Отже, доводи апеляційної скарги прокурора на неврахування судом при призначенні ОСОБА_8 покарання на те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів є неприпустимим, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України не має судимості.
Натомість доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного вирішення питання щодо процесуальних витрат, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.370 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З положень ст.124 КПК України та п.11 постанови Пленуму Верховного Судду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів провадження вбачається, що в ході досудового розслідування були залучені експерти та ними надані висновки судових вибухо-технічних експертиз №106 від 13.07.2018, №52 від 13.07.2018 та біологічна експертиза №335 від 18.07.2018. Згідно наявних довідок про витрати на проведення експертиз вартість комплексної вибухо-технічної експертизи №106 складає 17160 гривень (т.2, а.с.2), комплексної вибухо-технічної експертизи №52 складає 22594 гривень (т.2, а.с.3), біологічної експертизи №335 складає 8225,12 гривень (т.1, а.с.131). Таким чином сукупна вартість понесених процесуальних витрат складає 47979,12 гривень, яка є більшою, аніж стягнута судом першої інстанції.
Оскільки збільшення суми, що підлягає стягненню, не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0001548, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України змінити в частині стягнення процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 47979 (сорок сім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 12 копійок.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: