Справа № 461/6629/14-к
Провадження № 1-кс/461/8625/19
УХВАЛА

про тимчасовий доступ до речей і документів

10.10.2019 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

встановив:

слідчим управління ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 29.11.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

Слідчий СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання слідчому, або за його дорученням працівникам оперативним підрозділів дозволу на тимчасовий доступ, з можливістю вилучити документи із оригіналами підписів та записів від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме заяви про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що отримання доступу до документів із підписами та записами ОСОБА_4 має істотне значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, вилучення надасть експертам необхідний матеріал для підготовки висновків на поставлені запитання. Іншим способом отримати такі документи неможливо.
Слідчий, згідно матеріалів клопотання, просить розгляд справи проводити за його та прокурора відсутності.
Представник установи, у володінні якої перебувають вищезгадані документи (інформація), в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч.4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання. При цьому на обґрунтування ймовірності загрози знищення або зміни документальних матеріалів, всупереч обов`язку довести обґрунтованість клопотання, слідчим не подано жодного доказу.

З матеріалів клопотання вбачається, що у зазначеного слідчим володільця, можуть знаходитись документи, які мають значення для справи та які можуть бути доказами у ній, зокрема така інформація необхідна для встановлення осіб причетних до вчинення даного злочину, про що свідчать надані суду матеріали. Для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження є необхідність у отриманні вищевказаних документів. Зокрема, така потреба пов`язана із необхідністю встановлення осіб причетних до обставин, які підлягають перевірці в ході проведення досудового розслідування.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що наведені слідчим документи можуть знаходитись у зазначеного володільця, вищезазначені відомості самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, зокрема встановлення осіб причетних до ймовірної події злочину, іншим способом отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні неможливо,приходжу до висновку, що доводи слідчого належним чином обґрунтовані та підтверджені відповідними доказами. Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів неможливо,а тому клопотання є підставним, підлягає до задоволення та слід надати згоду на тимчасовий доступ до документів.

Разом з тим, відповідно до ст. 131, п.5 ч.2 ст.132 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, відтак, в розумінні положень чинного КПК України, слідчою дією не являється, таким чином, положення КПК щодо доручення виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів іншим особам, визначеним у п.3 ч.2 ст.40 КПК України, не підлягають застосуванню, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.159-165, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчому СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ, з можливістю вилучити документи із оригіналами підписів та записів від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме заяви про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчого, на вимогу володільця, залишити копії вилучених документів в установі, у якій такі документи вилучені та після проведення у кримінальному провадженні необхідних слідчих та процесуальних дій за минуванням потреби невідкладно повернути оригінали вилучених документів володільцю.

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення.

Роз`яснити наслідки невиконання ухвали, передбачені ст.166 КПК України, а саме, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1