Справа № 487/6757/19
Провадження № 1-кс/487/7414/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника органу, бездіяльність якого оскаржується - слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,
ВСТАНОВИВ:
10.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначив, що 03.09.2019 року він звернувся до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, з заявою №9/Б-39 в порядку ст. 214 КПК України, але до цього часу не одержав повідомлення про результати розгляду заяви, витяг з ЄРДР, пам`ятку про права потерпілого. Просив зобов`язати слідчого згідно зі ст. 214 КПК України в строк не більше 24 годин з моменту отримання ухвали внести відомості до ЄРДР і надати витяг, та протягом наступних 24 годин вручити пам`ятку про права потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримував в повному обсязі, просив її задовольнити.
Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, суду пояснювала, що заява ОСОБА_3 від 03.09.2019 року не містить фактичних обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а ґрунтується на припущеннях. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона вказує на неналежне здійснення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002300 від 05.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України. Заява ОСОБА_3 також не містить обставин спричинення йому майнової шкоди. За такого просить в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, та повідомляє, що вказану заяву було надіслано до прокуратури Миколаївської області.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 03.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення слідчим СВ Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 396 КК України ті інших злочинів.
В заяві ОСОБА_3 зазначає, що слідчий Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, будучи службовою особою правоохоронного органу, використала своє службове становище всупереч інтересам служби, перевищила свої службові повноваження, приховала істотну частину фактично встановлених слідчими обставин вчинення кримінального правопорушення з ознаками ч.2 ст. 194, ч.2, 3, 4 ст. 296, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15 КК України, частину з них перекрутила ч.2 ст. 126 КК України, а частину встановлених в процесі здійснення досудового розслідування з 05.06.2018 р. по 05.06.2019 р. злочинів за ознаками ч.2 ст. 194, ч.2,3,4 ст. 296, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15 КК України не внесла до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0002300 від 05.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України, не здійснила всі необхідні слідчі (розшукові) дії, не склала обвинувальний акт, не передала його прокурору для затвердження та в суд, а 05.06.2019 року склала і видала завідомо неправдивий офіційний документ постанову про закриття кримінального провадження, чим обмежила конституційні права ОСОБА_3 на захист судом його прав і свобод людини і громадянина.
Заява ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких ознак, що можуть свідчити про вчинення слідчим Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 396 КК України ті інших злочинів, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених правопорушень.
Фактично у заяві про злочин від 03.09.2019 року ОСОБА_3 висловлює свою незгоду з процесуальними рішеннями і діями слідчого у кримінальному провадженні №0002300 від 05.06.2018 р., що не позбавляє його оскаржувати дії слідчого під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України, у тому числі звертатися зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.
З урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 17.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1