справа №176/2911/18
провадження №1-в/176/256/19
УХВАЛА
Іменем України

13 вересня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЖВК №26 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рязань Російської Федерації, громадянина України, засудженого 29.01.2013 року Сонячногорським міським судом Московської області Російської Федерації за ч.1 ст.105 КК Російської Федерації до 9 років позбавлення волі; ухвалою Жданівського міського суду Донецької області від 16.05.2014 року вирок Сонячногірського міського суду Московської області Російської Федерації приведено у відповідність із законодавством України та ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. Своє клопотання обґрунтовує тим, що на даний час він відбув більше 3/4 строку покарання, за час відбування покарання має 3 заохочення, порушень не має, на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я, однак приймає участь в роботах з благоустрою, до праці ставиться сумлінно. Зазначає, що приймає участь в самодіяльних організаціях, постійно відвідує Богослужіння. Окрім того, наголошує, що має міцні соціальні зв`язки, а саме 27 вересня 2018 року на території ДУ «ЖВК №26» уклав шлюб з ОСОБА_7 . Також просив суд звернути увагу на те, що пріоритетом в умовно-достроковому звільненні для нього є вчинення дій щодо пошуку матері ОСОБА_8 , з якою він втратив зв`язок в лютому 2015 року та з того часу її доля йому не відома. 10.09.2019 року судом отримано доповнення до клопотання, в яких засуджений зазначив, що за останній рік його поведінка покращилась, він отримував заохочення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження під час трансляції з ДУ «ЖВК №26» своє клопотання підтримав з підстав, в ньому зазначених, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання засудженого ОСОБА_5 , зазначила, що він повністю довів своє виправлення, отримує заохочення, наявність стягнень не доведена.

Представник ДУ «Жовтоводська ВК №26» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що засуджений характеризується добре, має 4 заохочення, невідбутий строк покарання складає 4 місяці 27 днів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення, має не значну кількість заохочень та мав велику кількість стягнень в минулому, повторно засуджений за злочин проти життя та здоров`я людини .

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Сонячногорського міського суду Московської області Російської Федерації від 29 січня 2013 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.105 КК Російської Федерації, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 9 років (а.о/с.25-31, том 1).

З даного вироку вбачається, що в 2000 році ОСОБА_5 було засуджено за аналогічний злочин вироком від 23.06.2000 року до 10 років позбавлення волі, та він був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 10 місяців 28 днів. Крім того, після цього був засуджений вироком від 12.03.2008 року за злочин проти власності.

Ухвалою Жданівського міського суду Донецької області від 16 травня 2014 року вирок Сонячногорського міського суду Московської області Російської Федерації приведено у відповідність до кримінального законодавства України, ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі (а.о/с.50-51).

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова згідно з ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 30.03.2012 року по 21.05.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о/с.55).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Злочин, вчинений ОСОБА_5 є умисними та відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. При цьому, на даний час він відбув більше 3/4 строку покарання, а тому має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.

Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 09.04.2012 року. Під час тримання в Московському СІ (Російська Федерація) режим тримання порушував, мав 1 стягнення, заохочень не мав. До праці не залучався.

З 23.08.2013 року відбував покарання в ВК-9 м.Рубцовськ Російської Федерації. За період відбування покарання характеризувався негативно, з квітня 2014 року по жовтень 2016 року мав 14 стягнень, які погашені за плином часу, заохочень не мав.

З 06.04.2016 року відбував покарання в УВП-27 м.Харків. За час відбування покарання мав 1 стягнення, яке погашено за плином часу, заохочень не мав.

З 16.06.2016 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується добре. Має 4 заохочення, а саме від 04.08.2017 року, 18.04.2018 року, 31.07.2018 року та 27.12.2018 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до робіт з благоустрою. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку хронічними захворюваннями. Виконує роботи з благоустрою, до робіт ставиться сумлінно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Суд вважає, що наявність у засудженого незначної кількості заохочень протягом всього строку відбування покарання, і, враховуючи те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, не може доводити його повного виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення.

Окрім того, відповідно до витягу з протоколу №11 від 21.03.2019 р. засіданням комісії по розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_5 було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення.

Із досліджених письмових матеріалів, які характеризують засудженого ОСОБА_5 , судом не встановлено обставин які б вказували на те, що останній досяг виправлення, як основної мети покарання.

Встановлені судом обставини свідчать, що засуджений лише стає на шлях виправлення, а його звільнення умовно-достроково є передчасним. Суд також враховує той факт, що у період відбування покарання ОСОБА_5 було отримано значну кількість стягнень, які хоча і погашені за плином часу проте мають враховуватися судом під час аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

Крім того, суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 вже звільнявся умовно-достроково 08.07.2006 року, після чого знову неодноразово вчиняв злочини, в тому числі проти життя та здоров`я людини, такі обставини в сукупності з його поведінкою під час відбування останнього покарання не доводять, що він став на шлях виправлення.

За викладених обставин, суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_5 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте своєю поведінкою протягом усього строку відбування покарання не довів, що заслуговує на таке звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання її копії, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1