Справа № 461/2168/16-к
Провадження № 1-в/461/177/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , в режимі відео конференції із Державною установою «Львівська установа виконання покарань (№19)» розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання день за два,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання день за два, зокрема з 06.02.2019 року по день набрання вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.07.2019 року законної сили.

ОСОБА_4 клопотання підтримав з мотивів викладених у ньому.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки на момент розгляду кримінальної справи Галицьким судом м.Львовова про обвинувачення ОСОБА_4 , останній мав статус засудженого на підставі вироку Святошинського районного суду м.Києва від 29.12.2016 року, а відтак до нього не було застосовано заходів попереднього ув`язнення Галицьким районним судом м.Львова.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінальної справи №461/2168/16-к, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 01 липня 2019 року у справі №461/2168/16-к (Провадження №1-кп/461/17/19) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначено йому покарання у виді 6 (шість) місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 29.12.2016 року менш суворого покаранням за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 6 (шість місяців).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у кримінальнму провадженні №0000911 не застосовувався.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року (Провадження №11-кп/811/802/19) вирок Галицького районного суду м.Львова від 01 липня 2019 року залишено без змін.

Матеріалами спарви встановлено, що Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.01.2019 року ОСОБА_4 , який відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. В.Симоненка, 16 ) вирішено перевести до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» (79007, м.Львів, вул. Городоцька 20), з метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження /внесене до ЄРДР за № 0000911 від 04.03.2016 року/ про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке перебуває у провадженні Галицького районного суду м. Львов.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно Постанови Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (Провадження №663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що "Іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч.2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Матеріалами справи встановлено, що на момент розгляду Галицьким районним судом м.Львова кримінального провадження №0000911 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, до останнього не було застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак, відсутні докази того, що у межах цього кримінального провадження до ОСОБА_4 застосовувалися заходи попереднього ув`язнення.
Тому, відсутні підстави застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ч.2 ст.72 КК України у редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Керуючись Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ч.5 ст. 72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання день за два відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1