Справа №: 397/245/19
Провадження № 1-кп/400/47/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне провадження№ 0000702 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Первозванівка Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого вантажником в ТОВ «Тристар», на утриманні якого перебуває двоє малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 12.04.2019 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ;
зі сторони обвинувачення представника потерпілого ОСОБА_5 ;
зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Що 29.12.2018 року о 23:30 годині між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які перебували перед домоволодінням АДРЕСА_2 , виникла словесна сварка з приводу того, що ОСОБА_3 вважав, що ОСОБА_6 цілувався з дружиною його знайомого - ОСОБА_7 .
В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно і цілеспрямовано, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_6 в область нижньої щелепи зліва та останній впав на снігове покриття.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , спрямованих на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ментального перелому нижньої щелепи справа, який утворився від дії тупого предмету та згідно висновку судово-медичної експертизи №5 від 21.01.2019 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Несваткове Олександрівського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, не одружений, освіта середня, студент 2 курсу Кіровоградського будівельного коледжу, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 29.12.2018 року опівночі він з ОСОБА_6 перебували перед домоволодінням АДРЕСА_2 , де в них виникла словесна сварка з приводу того, що він вважав, що ОСОБА_6 цілувався з дружиною його знайомого - ОСОБА_7 . Під час сварки обвинувачений кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_6 в область нижньої щелепи зліва, від чого останній впав на снігове покриття, а потім піднявся та пішов додому.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини та каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого та дані досудової доповіді, що він має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, утримує двох малолітніх дітей, працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, а тому приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3563 грн. 81 коп., які виразилися в затратах на лікування згідно товарних чеків, судових витрат за сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., моральної шкоди, що оцінена потерпілим в 30000 грн. 00 коп., та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією за оплату послуг адвоката. Суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, судових витрат та витрат на правову допомогу підлягає повному задоволенню, оскільки заявлені суми підтверджується копіями наданих потерпілим документів. Що стосується стягнення заподіяної моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню на суму 15000 гривень, при цьому суд враховує глибину, тяжкість та тривалість страждань потерпілого і його близьких.

Речові докази та витрати на залучення експерта по справі відсутні.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2019 року остаточно визначити до відбування 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоду в сумі 3563 грн. 81 коп., судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп., моральну шкоду в розмірі 15000 грн. 00 коп., та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_1