Єдиний унікальний номер 728/47/15-к
Номер провадження 1-кп/728/276/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, із професійно-технічною освітою, раніше не судимого, стосовно скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням передбачених ст.49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та підтримав клопотання, заявлене захисником, при цьому повідомив, що повністю усвідомлює правові наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, які йому були роз`яснені Судом, не бажає, щоб розгляд кримінального провадження здійснювався на загальних підставах і просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника не заперечував, вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Потерпілий та його представник у підготовчому судовому засіданні у вирішенні клопотання захисника поклалися на розсуд суду.
Вислухавши позиції сторін, ознайомившись з матеріалами справи, Суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засідання Суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч.2 ст.284 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 3 ст.288 КПК України, передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 має місце склад злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, віднесений кримінальним законом до злочинів невеликої тяжкості, санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч.ч.2,3 ст.49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин.
За будь-яких обставин визнання чи невизнання обвинуваченим своєї вини не може вплинути на можливість прийняття рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності при наявності на те його згоди та за наявності на те відповідних підстав.
Виходячи з фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 19.07.2014 року, відтак на даний час сплинув передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим Суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.49 КК України, приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Що стосується заявлених у даному кримінальному провадженні цивільних позовів, то Суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року №3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 року (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
З огляду на вищевказане, цивільні позови у кримінальному провадженні слід залишити без розгляду та роз`яснити цивільним позивачам право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, арешт, накладений у даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Стягнення процесуальних витрат, при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, КПК України не передбачено. З урахуванням викладеного, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.369-372, 376 КПК України, Суд,-
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у розмірі 5413 (п`ять тисяч чотириста тринадцять) грн. 68 коп. віднести на рахунок держави.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_4 про стягнення коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та втраченого заробітку залишити без розгляду.
Роз`яснити цивільним позивачам право звернутися з позовами в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1