АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/254/19 Справа № 700/148/19 Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

слідчої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 14 травня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, освіта середньо-спеціальна, раніше не судимого,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк до 15 червня 2019 року включно. У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовлено,

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 14.05.2019 р. звернувся до слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000036 від 14.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Клопотання погоджено прокурором Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Клопотання мотивує тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що 14.02.2019 близько 00 год. 40 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи на вул. Тракторна в смт. Лисянка Черкаської області, поблизу перехрестя вулиць Тракторна та Садова, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс численні удари дерев`яним предметом по голові та по всьому тулубі ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому тім`яної кістки з права, забою головного мозку, забійно-рвані множинні рани волосистої частини голови, згідно довідки виданої черговим лікарем Лисянської центральної районної лікарні від 14.02.2019.

15.02.2012 ОСОБА_9 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 15.02.2019 відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 12.04.2019 щодо підозрюваного ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 15.05.2019.

09.04.2019 керівником Звенигородської місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 15.05.2019.

14.05.2019 слідчим суддею Лисянського районного суду Черкаської області продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 15.06.2019.

Беручи до уваги те, що 15.05.2019 закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , однак враховуючи, що останній вчинив тяжке умисне кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 червня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 14 травня 2019 року продовжено підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк до 15.06.2019 року. У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовлено. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що на час розгляду вказаного клопотання не зменшились ризики, що стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, як незаконної та необґрунтованої та постановлення нової ухвали, якою обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України) після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинення злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити в судовому рішення про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Зазначає, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та при розгляді його в суді слідчим та прокурором не доведений. В долучених до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою процесуальних документах немає жодного об`єктивного та беззаперечного документа, який би підтвердив, а слідчим і прокурором не наведено жодного підтвердженого факту в суді, що обвинувачений ОСОБА_9 буде переховуватися від органів розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків в провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Вказує, що слідчий суддя зовсім не надав оцінку у своєму рішенні доводам сторони захисту щодо вимог вище вказаної конвенції та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013, а лише обійшовся формальним та стандартним формулюванням недоведеності наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, вказує апелянт, поза увагою слідчого судді залишилось та взагалі не взято до уваги те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , одружений, має трьох малолітніх дітей.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив змінити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Слідчий підтримав позицію прокурора.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, прокурора, слідчого, вивчивши матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, вбачає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив, що вказані при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 ризики на даний момент не зменшилися, а навпаки залишаються актуальними.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на даний час вказаним вище ризикам дієво може запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, й менш суворий запобіжний захід є недостатнім для цього. Тому вбачається, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 199, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 14 травня 2019 року, якою відносно ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 15 червня 2019 року включно, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :