УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003948 від 15.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 15.11.2019 в період часу з 15:50 год. до 16:20 год., з метою врятування та збереження майна, обіг якого заборонено законом, встановлення обставин кримінального правопорушення, застосування належної правової процедури, причетності ОСОБА_5 , за місцем мешкання останньої, проведено невідкладний огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого виявлено та вилучено: 6 поліетиленових пакетиків із залишками порошкоподібної речовини, 1 поліетиленовий пакетик із роздробленою на декілька частин таблеткою білого кольору, що поміщені у паперовий конверт; 30 пустих поліетиленових пакетів, 1 поліетиленовий пакетик із резинками, що поміщено у паперовий конверт; ювелірні ваги сірого кольору, що поміщені у паперовий конверт.

Враховуючи, що вилучене майно ймовірно являється наркотичним засобом, психотропною речовиною, або їх аналогом, пристроями для вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, або їх аналогів, тобто обіг на вказані предмети заборонений законом та зберегли на собі сліди вчинення злочину та 18.11.2019 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, зокрема, ювелірні ваги можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вилучене майно необхідне для проведення експертних досліджень, зокрема, для встановлення того, чи є вилучені речовини, наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогом або прекурсором, а також чи містяться на вилучених ювелірних вагах речовини, які є наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогом або прекурсором.

Викладене також підтверджується постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.11.2019 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучені речі визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0003948 від 15.11.2019 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними речами. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003948 від 15.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, із забороною користування та розпоряджання, яке вилучене під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1) 6 поліетиленових пакетиків із залишками порошкоподібної речовини, 1 поліетиленовий пакетик із роздробленою на декілька частин таблеткою білого кольору, що поміщені у паперовий конверт;

2) 30 пустих поліетиленових пакетів, 1 поліетиленовий пакетик із резинками, що поміщено у паперовий конверт;

3) ювелірні ваги сірого кольору, що поміщені у паперовий конверт.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1