КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2362/18
Провадження № 1-кп/177/58/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2019 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 02.04.2017 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, Українця, невійськовозобов`язаного, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 21.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком терміном на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, діючи повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, в період часу з 15 по 16 березня 2017 року близько 19 год. 30 хв., скориставшись відсутністю свідків і очевидців, достовірно знаючи, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та прилегла до нього територія є приватною власністю ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, пройшов на територію домоволодіння за вищевказаною адресою.

Після чого, підійшовши до вхідних дверей вищевказаного будинку та застосовуючи власну фізичну силу, утримуючи металеві вхідні двері двома руками, розхитуючи останні, витягнув їх з рами, тим самим заволодів майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: металевими вхідними дверима китайського виробництва, темно-коричневого кольору, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 24.10.2018 № 485, становить 1271,50 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, на загальну суму 1271,50 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що у середині березня 2017 року, приблизно 15-16 числа, вирішив викрасти вхідні двері, що в будинку сусіда ОСОБА_6 . Йому було відомо, що в будинку ніхто не проживає, огорожа домоволодіння відсутня. Тому безперешкодно зайшов на територію домоволодіння, де в послідуючому пройшов до будинку, самотужки, за допомогою власних рук, зняв вхідні двері, виніс їх на подвір`я, де і залишив. Наступного дня, за допомогою свого знайомого ОСОБА_9 , якому не повідомляв про крадіжку дверей, приніс їх до ОСОБА_10 та продав їй за 600,00 грн. Гроші витратив на продукти харчування для себе та матері. Вказував, що жалкує про вчинене, крадіжку вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, щиро розкаюється, просив суворо не карати та не обирати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки на його утриманні перебуває сліпа матір, яка потребує сторонньої допомоги. Двері повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні надав показання про те, що в АДРЕСА_1 , знаходиться будинок, що належить його матері, однак він також у ньому проживав та до цього часу зареєстрований. На даний час у будинку ніхто не проживає. У 2014 році він придбав вхідні двері у цей будинок. У березні 2017 року, не виключено, що в середині місяця, від сусідів дізнався, що викрали вхідні металеві двері. У скоєнні крадіжки відразу запідозрив місцевого мешканця ОСОБА_3 . Також пояснив, що двері йому повернуто, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_3 не має та просить його суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання про те, що навесні, не виключено, що в середині березня 2017 року, проходячи по вулиці Центральній, що в с. Новолозуватка, біля одного з будинків, бачив обвинуваченого ОСОБА_3 , який самостійно знімав двері за допомогою рук, при цьому у нього в руках сторонніх предметів не було. На той час ОСОБА_3 не знав та навіть не міг припустити, що він вчиняє крадіжку. Сам же обвинувачений його не бачив.

Згідно з наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 , остання вказувала, що металеві двері, навесні 2017 року, точної дати та часу не пам`ятає, їй запропонували придбати місцеві мешканці ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . Оскільки їй потрібні були двері у власному господарстві, вирішила їх придбати.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечував, що разом з ОСОБА_3 , на прохання останнього, відносив до ОСОБА_10 металеві двері. Про те, що двері крадені, він не знав.

Як слідує з протоколу огляду місця події від 02.04.2019 та фототаблиці до нього (а.п.7-11), територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , лише частково огороджена та не має суцільного паркану. Також зафіксовано, що вхідні двері до будинку відсутні.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 17.10.2018 (а.п.40-44), потерпілий ОСОБА_6 впізнав металеві двері темно-коричневого кольору з наличниками, які було викрадено з його домоволодіння по АДРЕСА_1 , за зовнішніми ознаками, зокрема подряпині на них, яку він зробив під час їх установлення.

Згідно з постановою слідчого від 18.10.2018 (а.п.49), вказані металеві двері визнано речовим доказом та під розписку (а.п.50) передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 24.10.2018 № 485 (а.п.52-57), вартість бувших у використанні металевих дверей китайського виробництва, темно-коричневого кольору, придбаних у 2014 році, на момент викрадення мали незначні ушкодження, становила 1271,50 грн.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним в повному обсязі обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які б обтяжували його покарання судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується за місцем проживання негативно (а.п.69-70), на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2000 року перебував під наглядом лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість (а.п.80-82), притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів проти власності (а.п.63,67).
Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Крім того, вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, кримінальне правопорушення у даній справі вчинено ним до ухвалення цього вироку, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, у потерпілого відсутні до нього будь-які претензії, майно йому повернуто у повному обсязі, а також з урахуванням перебування на утриманні обвинуваченого хворої матері, яка потребує сторонньої допомоги, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_12 від призначеного покарання, з іспитовим строком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 не подавався

Застосований щодо ОСОБА_3 під час судового розгляду вказаного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення цього покарання покаранням, що призначено вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017, визначити ОСОБА_3 остаточно покарання до відбування у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, визначені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: металеві двері, які під розписку (а.п.49-50) передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього.

Матеріали кримінального провадження № 0000254 від 02.04.2017 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/2362/18 (провадження № 1-кп/177/58/19).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: