Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8595/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07 червня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв.. Апеляційні вимоги мотивує тим, що судом не було всебічно та повно досліджено усі обставини справи, його висновки не відповідають фактичним обставинам. Вважає, що судом проігноровано факт повного визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння останнього органу досудового розслідування (вказане підтверджується протоколом допиту підозрюваного), що в свою чергу свідчить про повне усвідомлення факту вчинення останнім саме кримінального правопорушення та невідворотності понесення ним кримінального покарання.

Крім того, слідчим суддею проігноровано наявність у ОСОБА_7 стійких та міцних соціальних зв`язків, а саме те, що останній живе тривалий час цивільним шлюбом із ОСОБА_9 із якою має спільну малолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та має постійне місце роботи на посаді водія в TOB «ЛІКОМ-ТРАНС».

Звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні щодо підтвердження факту вилучення бойового припасу у ОСОБА_7 органом досудового розслідування вже виконанні (залишилось лише провести відповідні експертизи та зібрати характеризуючи матеріали), а тому будь-якої небезпеки у припущенні органу досудового розслідування про можливість перешкоджати кримінальному провадженню (тобто втрати доказової бази) не має.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира від 07 червня 2019 року задоволено клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 04 серпня 2019 року.

Визначено заставу у розмірі 38500 (тридцять вісім тисяч п`ятсот) гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

У разі внесення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається зі змісту клопотання слідчого поліції, досудовим розслідуванням ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у достовірно невстановлений слідством день, час, у м. Чуднів, Житомирської області, приблизно на початку березня 2019 року, ОСОБА_7 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, перебуваючи в центрі міста Чуднів, Житомирської області, поблизу магазину "Зодіак", зустрів раніше невідомого йому чоловіка, в якого побачив бойовий припас - корпус ручної оборонної гранати Ф-1, в конструкції разом із засобом для підриву ручних гранат - підривачем типу УЗРГМ. В цей момент в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойового припасу, з метою його подальшого незаконного носіння та зберігання.

Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 року та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 року, в цей час та місці, незаконно придбав у невідомого чоловіка бойовий припас - корпус ручної оборонної гранати Ф-1, в конструкції разом із засобом для підриву ручних гранат - підривачем типу УЗРГМ.

У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігаючи при собі, в кишені одягу в який був одягнутий, корпус ручної оборонної гранати Ф-1, в конструкції разом із засобом для підриву ручних гранат підривачем типу УЗРГМ, цього ж дня, діючи умисно, переніс бойовий припас, придбаний без передбаченого законом дозволу, невстановленими вулицями з м. Чуднова, Житомирської області до м. Житомира до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав в портфелі за кріслом до 05.06.2019 року, та таким чином, носив та зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

05.06.2019 року в період часу з 07 год. 03 хв. по 09 год. 45 хв., під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено бойовий припас - корпус ручної оборонної гранати Ф-1, в конструкції разом із засобом для підриву ручних гранат - підривачем типу УЗРГМ, яку ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу.

05.06.2019 року ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст. ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п?ятою статті 176 цього Кодексу, тобто щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК.

Пунктом четвертим частини другої цієї статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується в учиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Взято до уваги й те, що існує наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , належно не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст.178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.
Разом з тим, слідчим суддею, всупереч вимогам ст.177 КПК України у оскаржуваній ухвалі не зазначено виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не зробив жодного посилання на конкретний доказ існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування.
На переконання апеляційного суду достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою відсутні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин справи та даних про особу підозрюваного, який є раніше не судимим, офіційно працює водієм ТОВ «Ліком-Транс», має постійне місце проживання, на утриманні перебуває 1 малолітня дитина, що вказує на стійкість соціальних зв`язків останнього, а також враховуючи той об`єм досудового розслідування, який вже проведено та обсяг тих слідчих дій, які необхідно провести для його завершення, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає особі підозрюваного та є не співмірним з існуючими ризиками і в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про невиправдане застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та наявність підстав для його заміни на більш м?який запобіжний захід домашній арешт у певний період доби.
В зв`язку з цим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання захисника та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. з покладанням відповідних процесуальних обов`язків. Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою, як вважає колегія суддів, на підозрюваного необхідно покласти процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07 червня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 04 серпня 2019 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , строком до 04 серпня 2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
-не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну ( за наявністю).
Строк дії обов`язків - до 04.08.2019 року.
Звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_7 в залі судового засідання апеляційного суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та орган Національної поліції за місцем постійного проживання підозрюваного.
Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :