Провадження № 1-кс/161/8237/19
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 27 вересня 2019 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , заступника начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 24.09.2019,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 24.09.2019 в ході огляду місця події, а саме: автомобіля марки «DAF XF105.460» н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 , 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , та напівпричепа «SCHMITZ CARGOBULL» н.з. Республіки Польща НОМЕР_3 , 2012 року випуску, № НОМЕР_4 , який знаходиться на території ТзОВ «Сільмаш» за адресою: Волинська область м. Ковель, вул. Варшавська, 1, з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000606 від 24.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України.

Під час огляду місця події 24.09.2019 був вилучений вказаний автомобіль, який постановою слідчого від 24.09.2019 визнано речовим доказом, оскільки транспортний засіб є засобом вчинення злочину і зберігає на собі його сліди.

Оскільки вказаний автомобіль з напівпричепом, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування та в зв`язку з тим, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які, кожен зокрема, підтримали клопотання, думку представника власника майна, який просив частково задовольнити клопотання, зокрема, щодо арешту автомобіля не заперечував, щодо арешту напівпричепа просив відмовити, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль (з напівпричепом) було вилучено 24.09.2019 в ході огляду місця події, клопотання подано до суду 25.09.2019, що стверджується поштовим конвертом та поясненнями слідчого та прокурора, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту майна, а саме: автомобіля марки «DAF XF105.460» н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 , 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , та напівпричепа «SCHMITZ CARGOBULL» н.з. Республіки Польща НОМЕР_3 , 2012 року випуску, № НОМЕР_4 , а тому, з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, тому на вказане майно слід накласти арешт, з забороною користування та розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «DAF XF105.460» н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 , 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , та напівпричепа «SCHMITZ CARGOBULL» н.з. Республіки Польща НОМЕР_3 , 2012 року випуску, № НОМЕР_4 , які знаходяться на території ТзОВ «Сільмаш» за адресою: Волинська область м. Ковель, вул. Варшавська, 1.

Заборонити користуватись, розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1