печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРІО ГРУП» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2019, у рамках кримінального провадження № 0001438,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в інтересах ТОВ «ТОРІО ГРУП» з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2019 року в кримінальному провадженні № 0001438 від 13.06.2018, на грошові кошти за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок, які знаходяться на банківських рахунках Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 305482, код ЄДРПОУ ВП 09305480, юридична адреса: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 115), яке є структурним підрозділом ПАТ «Державний ощадний банк України», (, юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна,12-Г), а саме на рахунок: № НОМЕР_1 та Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (МФО 334851, , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська,4), а саме на рахунки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 належні ТОВ «ТОРІО ГРУП» ().

Клопотання обґрунтовано тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0001438 від 13.06.2018, за фактом умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовими особами підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України; за фактом створення (придбання) та організації діяльності невстановленими особами на території м. Дніпро, Дніпропетровської та інших областей, низки підконтрольних суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на безпідставне формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України; за фактом вчинення невстановленими особами на території м. Дніпро, Дніпропетровської та інших областей в період часу 2016-2018 років фінансових операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, в рамках якого було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «ТОРІО ГРУП». Разом із тим, відсутні будь-які докази, що вказані кошти здобуті злочинним шляхом та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України. Крім того, посадові особи ТОВ «ТОРІО ГРУП» не є жодним із суб`єктів, перелічених у статті 170 КПК України, на майно якого може бути накладено арешт. Так, жодній посадовій особі ТОВ «ТОРІО ГРУП» не пред`явлено підозру. Вказує, що накладення арешту та обмеження права власності ТОВ «ТОРІО ГРУП» протягом тривалого часу негативно впливає на виконання товариством своїх договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами господарювання, перешкоджає здійсненню законної господарської діяльності, призводить до матеріальних збитків.

У судове засідання особа, яка звернулась із клопотанням не з`явилась, до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги визначені у ньому підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Слідчий та (або) прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0001438 від 13.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 , ч. 2 ст. 205 та ч.3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2019 року був накладений арешт на грошові кошти ТОВ «ТОРІО ГРУП», які знаходяться на рахунках наступних банків Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 305482, код ЄДРПОУ ВП 09305480, юридична адреса: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 115), яке є структурним підрозділом ПАТ «Державний ощадний банк України», (, юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна,12-Г), а саме на рахунок: № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТОРІО ГРУП» () та Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (МФО 334851, , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська,4), а саме на рахунки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті ТОВ «ТОРІО ГРУП» ().

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя враховує положення частини 1 статті 170 КПК, згідно якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, частиною другою статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Між тим, під час розгляду даного клопотання про скасування арешту органом досудового розслідування не надано слідчому судді доказів, які б доводили, що грошові кошти, на які накладено арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З ухвали слідчого судді від 25.02.2019 року вбачається, що підставою для накладення арешту на грошові кошти є необхідність збереження речових доказів.

В той же час будь-які об`єктивні дані, що кошти на рахунках ТОВ «ТОРІО ГРУП», на які накладено арешт, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять.

Слідчий суддя враховує, що з часу накладення у лютому 2019 року арешту на грошові кошти ТОВ «ТОРІО ГРУП» жодній службовій особі цього товариства не повідомлено про підозру, достатні докази, які б підтверджували причетність ТОВ «ТОРІО ГРУП» до незаконної діяльності, а також виправдовували подальшу необхідність збереження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів, не зібрані.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна - ТОВ «ТОРІО ГРУП» як арешт грошових коштів на рахунках товариства, оскільки з огляду на тривалість здійснення досудового розслідування на сьогодні відсутні очевидні істотні причини для подальшого утримання державою цього майна.

Виходячи з наведеного, клопотання ТОВ «ТОРІО ГРУП» необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2019 року на грошові кошти, які обліковуються на рахунках ТОВ «ТОРІО ГРУП», а саме рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 305482, код ЄДРПОУ ВП 09305480, юридична адреса: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 115), яке є структурним підрозділом ПАТ «Державний ощадний банк України», (, юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна,12-Г), та рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (МФО 334851, , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська,4).

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРІО ГРУП» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2019, у рамках кримінального провадження № 0001438 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2019 на грошові кошти ТОВ «ТОРІО ГРУП», які знаходяться на рахунках наступних банків:

- Дніпровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 305482, код ЄДРПОУ ВП 09305480, юридична адреса: м. Дніпро, проспект Гагаріна, 115), яке є структурним підрозділом ПАТ «Державний ощадний банк України», (), юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г), а саме на рахунок: № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТОРІО ГРУП» ();

- Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (МФО 334851, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4), а саме на рахунки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті ТОВ «ТОРІО ГРУП» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться 24.05.2019 о 13-05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1