Провадження № 1-кс/359/3620/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2019 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду київської області від 06.11.2019 у кримінальному провадженні №0001759 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
11.11.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 у справі № 359/10034/19 на майно, а саме на самоскид-с марки «КРАЗ 6510», н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_6 , трайлер марки «ЧМЗАП-520 Р», н.з. НОМЕР_2 належний ОСОБА_6 , ескаватор марки «САТ-312» н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 , самоскид-с марки «МАЗ 555102 223», н.з. НОМЕР_4 належний ОСОБА_6 , самоскид-с марки «КАМАЗ 55111-015-15» н.з. НОМЕР_5 належний ОСОБА_6 , свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів та зобов`язання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 повернути їх заявнику.

Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що в клопотанні слідчого не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійсннти арешт майна, а також, що слідчий суддя у своєму рішенні, вказує єдину підставу на накладення арешту на майно у зв`язку із санкцією статті, а саме: конфіскацією знарядь і засобів заволодіння, про те вказана норма втратила чинність.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав просив задовольнити, звертає увагу, що арештовані транспортні засоби перебувають у власності заявника та його сина ОСОБА_6 , та були передані МКП «Фрегат», директором якого є ОСОБА_4 в оренду.

Слідчий, за клопотанням якого був накладений арешт, а також прокурор Бориспільської місцевої прокуратури на розгляд клопотання не з`явились, були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши долучені до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Бориспільським відділом поліції проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001759 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України (незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель).

06.11.2019 за клопотанням слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ( № 359/10034/19) було накладено арешт на рухоме майно, а саме:

- самоскид-с марки «КРАЗ 6510», н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_6 ,

- трайлер марки «ЧМЗАП-520 Р», н.з. НОМЕР_2 належний ОСОБА_6 ,

-ескаватор марки «САТ-312» н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 ,

-самоскид-с марки «МАЗ 555102 223», н.з. НОМЕР_4 належний ОСОБА_6 ,

-самоскид-с марки «КАМАЗ 55111-015-15» н.з. НОМЕР_5 належний ОСОБА_6 , свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч.ч.3-6 ст. 170 КПК України 3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Як звертає увагу заявник, на момент подання клопотання про арешт майна, зміст санкція ч. 1 ст. 239-1 КК України не передбачала додаткового покарання у вигляді обов`язкової конфіскації знарядь та засобів заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель.

Слідчий суддя, також враховує, що відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слід також врахувати, що за змістом п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи викладене, оскільки з урахуванням санкції статті ч.1 ст.239-1 КК України, а також вимог ст.100 КК України необхідність в арешті вилученого рухомого майна органом досудового слідства не доведена а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як подальше обмеження права власності ОСОБА_4 , а також право користування МКФ «ФРЕГАТ» орендованими транспортними засобами, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для подальшого вжиття заходів забезпечення відсутні, арешт накладений необґрунтовано, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а вилучені транспортні засоби слід передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (директору МКП «Фрегат»), як власнику та уповноваженому представнику володільця вилученого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,7,8,98,100,170-174, 309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2019 року (справа №359/10034/19) у кримінальному провадженні №0001759, розпочатому за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України, на наступне майно:

- самоскид-с марки «КРАЗ 6510», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ;- трайлер марки «ЧМЗАП-520 Р», номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ;- екскаватор марки «САТ-312», номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 ;- самоскид-с марки «МАЗ 555102 223», номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ;- самоскид-с марки «КАМАЗ 55111-015-15», номерний знак НОМЕР_5 . зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 ..

Зобов`язати слідчого Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_7 , або іншого слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0001759, розпочате за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України,

Передати зазначені в ухвалі транспортні засобі на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4 , адреса якого: АДРЕСА_1 , директору МКП «ФРЕГАТ» (адреса місцезнаходження: Київська область, м.Бориспіль, вул..Огородня, 3) як власнику та уповноваженому представнику володільця вилученого майна.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 15.11.2019 року о 08.00 годині.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_8 -Лесів