Ухвала
Іменем України
4 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 487/4310/19
провадження № 51-5404 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 8 жовтня 2019 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишено без розгляду.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 8 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2019 року повернуто особі, яка її подала, оскільки заявником пропущено строк на апеляційне оскарження і він не ставить питання про поновлення такого строку.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями, просить їх скасувати та передати матеріали до суду першої інстанції для розгляду.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону скаржник не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, скаржник не погоджується з ухвалою слідчого судді та ухвалою апеляційного суду про повернення йому апеляційної скарги, однак скаржник не звернув уваги, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у відповідності до статті 424 КПК можуть бути ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, тобто ухвала апеляційного суду, якою повернуто апеляційну скаргу, а не ухвала слідчого судді постановлена судом першої інстанції.
При цьому ухвала слідчого судді не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, скаржник не зважив, що у відповідності статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, зміст касаційної скарги скаржника зводиться не до суті прийнятого судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення, а до незаконності ухвали слідчого судді, що не може бути предметом касаційного розгляду.
Крім того посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону скаржник не зазначає їх та не вказує, які саме порушення, передбачені статтею 412 КПК перешкодили суду апеляційної інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Між тим, слід зазначити, що за результатами розгляду касаційної скарги, суд касаційної інстанції у відповідності до вимог статті 436 КПК має право:
- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак ОСОБА_4 просить скасувати, і ухвалу слідчого судді, і ухвалу апеляційного суду та передати матеріали до суду першої інстанції, що не узгоджується зі змістом статті 436 КПК.
Тобто скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 8 жовтня 2019 року про повернення його апеляційної скарги, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2