пр. № 1-кс/759/6065/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора віддіду прокуратури Київської області ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 30.01.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2019 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 30.01.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 01.08.2019 року вказане клопотання було задоволено повністю.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.09.2019 р. ухвала слідчого судді Святошинського районного сду м.Києва від 01.08.2019р. скасована, а матеріали справи направлено на новий розгляд до Святошинського районного суду м.Києва.
Згідно протоколу автоматичного розподілу справ від 19.09.2019 року справу було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .
Як вбачається з клопотання слідчого останнє обгрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 30.01.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 189 КК України.
29.01.2019 до Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за попередньою домовленістю із невстановлені під час досудового розслідування особи, діючи з корисливих мотивів, з погрозою застосуванням насильства, вимагають від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 40 000 доларів США.
Крім цього до вказаного кримінального провадження, прокуратурою Київської області 31.05.2019 року приєднано кримінальне провадження за №00000406 від 31.05.2019 року відкрите за заявою ОСОБА_13 по факту вчинення щодо неї кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Так, 31.05.2019 року до СУ ГУ НП в Київській області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_13 про те що ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 та невстановлені під час досудового розслідування особи, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою з, під погрозою застосування насильства, щодо ОСОБА_13 , та ОСОБА_17 та їх близьких родичів, шляхом пошкодження їх майна, вимагають грошові кошти в сумі 63 920 доларів США за штучними мотивами.
Крім цього до вказаного кримінального провадження, прокуратурою Київської області 19.06.2019 року приєднано кримінальне провадження за №00000450 від 18.06.2019 року відкрите за заявою ОСОБА_18 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
18.06.2019 року до СУ ГУ НП в Київській області надійшли матеріали, за заявою ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_19 за попередньою змовою із ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою, із застосування насильства відносно ОСОБА_18 та його близьких родичів, вимагають щомісячно сплачувати грошові кошти в сумі 80 000 гривень за не перешкоджання йому у веденні господарської діяльності.
Крім цього до вказаного кримінального провадження, прокуратурою Київської області 21.06.2019 року приєднано кримінальне провадження за №00000460 від 21.06.2019 року відкрите за заявою представника ТОВ «Лінії Контрактів» (код за ) ОСОБА_22 про вчинення, щодо товариства кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
21.06.2019 року до СУ ГУ НП в Київській області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_22 про те, ОСОБА_19 за попередньою змовою, разом із ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 та невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, із погрозою застосування насильства, до працівників ТОВ «Лінії Контрактів», вимагають, щомісячно сплачувати грошові кошти в сумі 40 000 гривень за не перешкоджання у веденні господарської діяльності.
Крім цього до вказаного кримінального провадження, прокуратурою Київської області 22.07.2019 року приєднано кримінальне провадження за №00000532 від 19.07.2019 року відкрите за заявою ОСОБА_24 про вчинення щодо нього гр. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_25 та іншими невстановленими особами, кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
В ході виконання доручення наданого працівникам УСР ГУ НП в Київській області встановлено що, на території правобережної частини Київської області, сформоване злочинна організація з чітко встановленою ієрархією та розмежуваннями сфер впливу - напрямки злочинної діяльності які розподілені на бригади.
Вказані бригади взаємодіють між собою та чітко підпорядковуються організатору злочинного угрупування.
27.07.2019 року в порядку ст. 208 КПК України затримано гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , яким повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (участь в злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів), ч. 4 ст. 189 КК України (вимагання з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою).
У ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 27.07.2019, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва було проведено обшук автомобіля" Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_27 .
У ході обшуку даного автомобіля було виявлено та вилучено:
-Мобільний телефон «Samsung S8» укомплектований сім картою НОМЕР_2 , ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ;

-Мобільний телефон «Samsung S10» укомплектований сім картою НОМЕР_5 , ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ;

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 ;

-Автомобіль "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_9 .
Постановою слідчого від 28.07.2019, речі вилучені під час обшуку визнано речовими доказами, так як всі вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину.
На підставі наведеного просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що його довіритель жодним чином не має відношення до вчинення кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадженя, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При вирішенні цього клопотання враховується слідчим суддею і те, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують реальні ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження всього вилученого майна. Враховується слідчим суддею і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; оцінюються наслідки арешту майна для підозрюваних.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Проте, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При зверненні до суду з даним клопотанням, слідчим не надано достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення відносно якої планується арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 .Зокрема, ОСОБА_4 , в якого вилучено майно, не має статусу підозрюваного у справі. Також його не було допитано у кримінальному провадженні в якості свідка.

За наведених обставин слідчий суддя не вбачає достатніх правових підстав для накладення арешту ,а тому суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 30.01.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 189 КК України, відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1