У Х В А Л А

іменем України

04.10.2019 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Ссуддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Томаківка скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 18.09.19 про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000256 ,-
В С Т А Н О В И В :
01.10.2019 до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого ОСОБА_5 від 18.09.2019 р. про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у рамках кримінального провадження № 0000256. Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_4 зазначає, що 16.09.2019р. подав до слідчого СВ Томаківського відділення поліції у кримінальному провадженні №0000256 клопотання про визнання його потерпілим. Однак, 18.09..2019 слідчим ОСОБА_5 винесена постанову про відмову у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, без належної перевірки доводів, викладених у клопотанні та просить скасувати прийняте рішення, та зобов`язати іншого слідчого допитати його в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
На підставі ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя визнав можливим розгляд за відсутності слідчого, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Вивчивши скаргу, заслухавши думки особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , слідчого, прокурора, допитавши в якості свідка при розгляді скарги потерпілого по кримінальному провадженню ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Постановою слідчого від 18.09.2019 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000256 , внесеному до ЄРДР від 11.07.2019 за ч.2 ст. 189КК України

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у зазначеному вище кримінальному провадженні є те, що досудовим розслідуванням не встановлено фактів завдання ОСОБА_4 шкоди.
Під час судового розгляду слідчому судді не надано даних, які б спростовували висновки слідчого та вказували на заподіяння ОСОБА_4 шкоди кримінальним правопорушенням, яке розслідується у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст. 189КК України. З пояснення скаржника ОСОБА_4 та свідка по скарзі ОСОБА_6 слідчий суддя може тільки визначити , що між ними існують цивільно правові відносини, але жодних доказів даних відносин судді не надано.
Враховуючи ту обставину, що слідчим на момент винесення оскаржуваної постанови не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність об`єктивних підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №№0000256 зокрема, даних, які б свідчили, що вказаним кримінальним правопорушенням завдана матеріальна або моральна шкода, слідчий суддя вважає, що рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у означеному кримінальному провадженні прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України.
Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного звязку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.
Одне лише звернення з заявою про вчинення вказаного кримінального правопорушення не є безумовною підставою для визнання особи потерпілою та відповідно наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.
З обставин подій, вбачається, що відсутні будь які дані щодо безпосереднього заподіяння скаржнику ОСОБА_4 матеріальної або моральної шкоди. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання заявника потерпілим відсутні, а тому постанова слідчого є законною і обґрунтованою.
Щодо зобов`язання іншого слідчого допитати скаржника в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню , то дані вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки вирішення даного питання відноситься до дискреційних повноважень керівника СВ та прокурора .
При цьому суд керується Узагальненням ВССУ від12.01.2017№ 9-49/0/4-17«Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», в якому зазначається, що покладення слідчим суддею на слідчого зобовязання визнати заявника потерпілим не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 18.09.19 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000256 - відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

04.10.2019