Справа № 175/4703/18
Провадження № 1-кп/175/297/18
Вирок
Іменем України

24 жовтня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0001271 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та сином, 10 вересня 2018 року приблизно о 23:00 год. на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою особистої зустрічі вийшов з будинку на подвір`я за вищезазначеною адресою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений скоротив відстань до ОСОБА_6 та наніс удар прямою рукою, стиснутою в кулак по голові, в обличчя та в область носу, від якого ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на землю. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс ще один удар прямою рукою в обличчя ОСОБА_6 і відійшовши до будинку повернувся з предметом, схожим на пістолет та завдав удар вказаним предметом в область правої скроні голови ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, згідно висновку судово-медичної експертизи №3475е від 31 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням, масивного синця лівої половини обличчя, садна в лобній області ліворуч, синця та підшкірної гематоми на обличчі праворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу на голові, синців та саден на тулубі та верхніх кінцівках. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 в проміжок часу приблизно з 23:00 год. по 23:30 год. скоротив відстань до ОСОБА_5 та перебуваючи навпроти останньої схопив її двома руками за горло та шию, де завдав ОСОБА_5 два удари рукою, стиснутою в кулак по голові в область обличчя.

Далі ОСОБА_4 , діючи умисно, підійшов до транспортного засобу БМВ державний номер НОМЕР_1 , відчинив двері та взяв з салону транспортного засобу предмет, схожий на дубинку, після чого завдав удар вищезазначеним предметом по лівій руці ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, згідно висновку судово-медичної експертизи №3474е від 31 жовтня 2018 року. ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини голови та обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесне ушкодження у вигляді закритого надвиросткового перелому лівої плечової кістки з задовільним стоянням уламків відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав частково і пояснив, що 10 вересня 2018 року близько 22.45 годині перебуваючи за адресою м. Підгородне по вул. Коротка 77 він вживав алкогольні напої, згодом почув на подвір`ї біля автомобіля стороні звуки, підійшовши до автомобіля він завдав невідомій особі, яка перебувала біля автомобіля, удар правою рукою в обличчя. Після завданого удару він зрозумів, що наніс удар потерпілій ОСОБА_6 яка є його тещею, всього завдав близько чотирьох ударів кулаком в район обличчя, потім він завдав поштовх своїй дружині, що перебувала там же. Він не мав намір завдавати потерпілим тілесних ушкоджень, але напередодні у нього з гаражу викрали мотоцикл. Предметом схожим на пістолет та дубинкою з автомобіля він ударів не завдавав, а лише приставляв їх до потерпілих та погрожував їм. Те що там перебував його неповнолітній син він побачив згодом. Після цього приїхали співробітники поліції.

Не визнає себе винним у частині спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині, оскільки лише штовхнув її та не мав наміру бити. Цивільні позови потерпілих визнав частково на суму 5 тисяч гривень в частині сплати вартості лікування.

Суд критично ставиться до плутаних пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень, та обставин сварки надані у судовому засіданні, які змінював з метою уникнення суворого покарання за скоєння злочину. Заявлені цивільні позови визнав частково.

Провина обвинуваченого у скоєнні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 яка у суді пояснила, що в січні 2011 року вона офіційно зареєструвала шлюб з обвинуваченим. У них є спільна дитина ОСОБА_7 2011 року народження. Вже тривалий час, їх стосунки з обвинуваченим досить нестабільні. Разом майже не проживають, та мешкає окремо зі своєю матір`ю ОСОБА_6 10 вересня 2018 року вранці вона пішла на роботу. ОСОБА_4 відвів їх сина до школи. Після обіду він вживав спиртні напої, а саме горілку. Приблизно о 16:30 год. вона виходячи з місця роботи, побачила пропущений виклик від матері та дізналася, що обвинувачений зник разом з сином та з машиною, яка була припаркована на території лікарні, де вона працювала. Від матері обвинуваченого довідалася, що її чоловік разом з спільним сином потрапив в ДТП в м. Підгородне, а саме неподалік від будівлі міської Ради. Приблизно о 18:00 год. вони, прибувши на місце, побачили, що автомобіль БМВ, яким керував обвинуваченим стоїть на клумбах біля будівлі міської ради з явними ушкодженнями після ДТП. Згодом увечері обвинувачений не відповідав на дзвінки. Тоді вона з матір`ю викликали таксі, взяли сина та поїхали за адресою мешкання обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_1 . Прибувши туди приблизно о 21:00-21:30 год. вони зайшли до території домоволодіння, тому як хвіртка була відчинена. Постукавши у двері, відповіді не отримали, двері ніхто не відчиняв. Через нетривалий час двері будинку відчинилися, з них вийшов обвинувачений ОСОБА_8 та без попередження, без жодних слів, наніс матері удар рукою, стиснутою в кулак в область обличчя. Її мати від удару втратила рівновагу та впала на землю. Після чого обвинувачений підскочив до неї, обхватив руками шию та почав душити, це все відбувалося на очах малолітнього сина. Обвинувачений знаходився в неадекватному стані, від нестачі кисню мати захрипіла, після чого він відпустив її. Вона підійшла до матері, яка все ще перебувала на землі, щоб допомогти. Побачивши, що мати опритомніла, вона повернулася до ОСОБА_4 та попросила його винести склянку води для матері, але він підійшов до неї та два рази вдарив рукою зігнутою долонею по обличчю. В цей час, обвинувачений підійшов до своєї машини, яка стояла на подвір`ї біля будинку, та взяв з неї предмет, схожий на поліцейську дубинку. Тримаючи в руках цей предмет, він підійшов до неї та вдарив цією дубинкою по голові, в область лівої скроні та лівого вуха, після чого замахнувся щоб зробити ще один удар. Вона намагаючись прикрити голову,підняла ліву руку, то ж предметом, схожим на дубинку, він завдав удар їй по лівій руці в область ліктьового суглобу. Тоді обвинувачений зайшов до будинку, та через хвилину повернувся, тримаючи в руках предмет, схожий на пістолет. Цим предметом, він почав погрожувати їй та матері, притискати до голови матері, а в якийсь момент вдарив рукояткою цього предмета по голові матері. в область правої скроні. Після обвинувачений знов пішов до будинку, та повернувся з пластиковою каністрою, після чого почав обливати матір водою з цієї каністри. Весь цей конфлікт продовжувався приблизно до 22:30-23:00 год. В цей час до подвір`я будинку, де всі перебували, під`їхала поліція, а вона з матір`ю поїхали до шостої клінічної лікарні. Цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити, щодо міри покарання підтримала позицію прокурора.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка у суді надала аналогічні пояснення та додатково повідомила, що 10 вересня 2018 року дійсно під час їх конфлікту з обвинуваченим він наніс їй та її доньці тілесні ушкодження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово намагаючись словесно заспокоїти обвинуваченого він ще більше розлютився. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, міру покарання просила призначити сувору з позбавленням волі.

Крім переконливих пояснень потерпілих провина обвинуваченого підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження №0001271, а саме:

- рапортом ст. ДОП Дніпровського РВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 21 вересня 2018 року, із якого убачається, що 10 вересня 2018 року близько 23:25 год. ОСОБА_4 в ході сімейної сварки спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.п.12);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11 вересня 2018 року, з якого убачається, що потерпіла ОСОБА_5 повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень її чоловіком ОСОБА_4 (а.п.15);

- довідкою виданою Дніпропетровською шостою клінічною лікарнею від 11 вересня 2018 року, із якої убачається, що ОСОБА_5 звернулась до лікарні з незакінчений переломом лівої плечової кістки. (а.п.17);

- довідкою огляду чергового лікаря невропатолога Дніпропетровської шостої клінічної лікарні від 11 вересня 2018 року, де потерпілій ОСОБА_5 встановлений діагноз, а саме: забій м`яких тканин голови, посттравматична втрата слуху на ліве вухо. (а.п.21);

- висновком судово-медичного експерта №2789 від 12 вересня 2018 року та фото-таблицею до нього, згідно якого, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців лівої половини голови, обличчя та шиї, саден на шиї праворуч, синців та садна верхніх та нижніх кінцівок, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в термін, на який зрізує обстежена.

Зі слів обстеженої на даний момент знаходиться на стаціонарному лікуванні та проходить повне обстеження, тому всі виявлені у неї зовнішні тілесні ушкодження та клінічно встановлені діагнози: «посттравматична втрата слуху на ліве вухо, закритий незавершений чрезвиростковий перелом лівої плечової кістки» будуть оцінені по ступеню тяжкості після закінчення стаціонарного лікування, надання оригіналів додаткової медичної документації - рентгенівського дослідження. На підставі пункту 4.13.4. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. (а.п.23-25);

- доповненням до висновку спеціаліста №2789 від 12 вересня 2018 року, висновком експерта №3301 від 18 жовтня 2018 року, згідно якого з урахуванням додатково наданої медичної документації та при огляді 12 вересня 2018 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини голови та обличчя; синців та саден на шиї, синців та саден верхніх і нижніх кінцівок, закритого надвиросткового перелому лівої плечової кістки з задовільним стоянням уламків, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежена.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на шиї, синців та саден верхніх і нижніх кінцівок - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини голови та обличчя - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Тілесне ушкодження у вигляді: закритого надвиросткового перелому лівої плечової кістки з задовільним стоянням уламків - відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (а.п. 26-28);

- рапортом ст. ДОП Дніпровського РВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 21 вересня 2018 року, із якого убачається, що 10 вересня 2018 року близько 23:25 год. ОСОБА_4 в ході сімейної сварки спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.п.32);

- рапортом ст. інспектора Дніпровського РВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 11 вересня 2018 року, із якого убачається, що 11 вересня 2018 року близько 00:18 год. ОСОБА_11 чує як кричить жінка, прохає про допомогу також чутко крики чоловіка в районі будинку АДРЕСА_2 (а.п.34);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11 вересня 2018 року, з якого убачається, що потерпіла ОСОБА_6 повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.п.35);

- довідкою виданою Дніпропетровською шостою клінічною лікарнею від 11 вересня 2018 року, із якої убачається, що ОСОБА_6 звернулась до лікарні з переломом кістки носа та забій грудної клітини. (а.п.37);

- висновком судово-медичного експерта від 12 вересня 2019 року за №2795 та фото-таблицею до нього згідно яких, у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням, масивного синця лівої половини обличчя, садна в лобній області ліворуч, синця та підшкірної гематоми на обличчі праворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу на голові, синців та саден на тулубі та верхніх кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежена.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

За своїм характером виявлене тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням - відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. (а.п.41-43);

- протоколом огляду місця події та фото-таблицею до нього від 24 жовтня 2018 року, згідно яких об`єктом огляду є ділянка місцевості на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де саме стався конфлікт обвинуваченого з потерпілими та ним було спричинено їм тілесні ушкодження. (а.п.102-103);

- висновком експерта №3474е від 31 жовтня 2018 року з якого убачається, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, чотирьох синців у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу, скроневу та виличну область, в передвушній області ліворуч з переходом до кута нижньої шелепи ліворуч, на лівій щоці з переходом на проекцію нижньої щелепи та далі з підщелепну область ліворуч, на лівій вушній раковині з переходом на її задню поверхню та далі в завушну область;

- синця на лівій бічній поверхні шиї в середній третині з переходом на її передню поверхню та вниз до яремної вирізки та дев`яти саден: на правій бічній поверхні шиї в середній та нижній третині;

- синця та садна на долонній поверхні правої кисті з переходом на променево-зап`ястковий суглоб;

- семи синців: на задній поверхні правого передпліччя у нижній, середній і верхній третині, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на стегно, на внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, а задній поверхні лівого плечового суглобу з переходом на зовнішню поверхню, на передній поверхні лівого плеча у верхній третині;

- закритого надвиросткового перелому лівої плечової кістки з довільним стоянням уламків.

Виявлені у неї тілесні ушкодження на голові, обличчі, шиї та кінцівках не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя голови, шиї та кінцівок.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливе вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на шиї, синців та саден верхніх і нижніх кінцівок (як кожне окремо) - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підстав: пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини голови та обличчя - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Тілесне ушкодження у вигляді: закритого надвиросткового перелому лівої плечової кістки з задовільним стоянням уламків - відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні. (а.п.135-140);

- додатковим висновком експерта №3476е від 31 жовтня 2018 року, яким встановлено, що локалізація та характер виявлених у неї тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на шиї, синців та саден верхніх і нижніх кінцівок (як кожне окремо) - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На піде пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини голови та обличчя - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, її спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Тілесне ушкодження у вигляді: закритого надвиросткового перелом лівої плечової кістки з задовільним стоянням уламків - відноситься ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. (а.п.142-144);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 і фото таблицями до нього від 29 жовтня 2018 року, із яких убачається, що потерпіла за участю статиста і в присутності спеціаліста та понятих розповіла про обставини та продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. (а.п.145-153);

- висновком експерта №3475е від 31 жовтня 2018 року з якого убачається, що у ОСОБА_6 .

За своїм характером виявлене тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням - відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні. (а.п.155-158);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 і фото таблицями до нього від 29 жовтня 2018 року, із яких убачається, що потерпіла за участю статиста і в присутності спеціаліста та понятих розповіла про обставини та продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. (а.п.163-169);

Дослідивши вищезазначені експертизи, суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам кримінального-процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованою, даною на підставі повного вивчення матеріалів справи. Висновки експертизи суд кладе в основу вироку.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_4 надані ним у судовому засіданні, щодо обставин конфлікту з потерпілими, та нанесення їм тілесних ушкоджень не узгоджуються та спростовуються висновками судово-медичних експертиз з яких убачається, що ОСОБА_4 завдав потерпілим тілесних ушкоджень, які за своїм характером є легкими та середньої тяжкості ушкоджень.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, та за ч.1 ст.122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я.

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, характер встановлених стосунків між обвинуваченим та потерпілими, висновки проведених експертиз та протоколи слідчих дій.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про свою невинуватість, у вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме про те, що він не мав наміру завдавати тілесних ушкоджень дружині, а лише штовхнув її, та не завдавав потерпілій ОСОБА_6 ударів предметами схожими на пістолет та дубинку, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання і вважає безпідставними та такими, що не знайшли підтвердження, оскільки ці доводи спростовуються дослідженими доказами, зокрема висновками судово-медичних експертиз.

Таким чином, незважаючи на виниклу між потерпілими і обвинуваченим сварку, яка переросла в бійку, дії обвинуваченого ОСОБА_4 не носили за своїми об`єктивними ознаками суцільно захисний характер, про які він зазначив під час допиту в судовому засідання, а саме він вважав, що на територію його подвір`я знов повернулися невстановлені особи, які раніше викрали мотоцикл, напроти його цілеспрямовані дії, свідчать про направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення тілесних ушкоджень та категорично не можуть свідчити про вчинення дій в межах необхідної оборони, відсутність умислу та нездатність керувати своїми діями.

Також суд вважає, що будь-яких доказів, які б підтвердили твердження обвинуваченого про відсутність у нього наміру завдавати тілесних ушкоджень потерпілим в судовому засіданні не надано.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

При ухваленні вироку суд не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора від 02 вересня 2019 року, оскільки вони не мають доказового значення.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.1 ст.122 КК України за обставин, встановлених органом досудового розслідування і викладених у обвинувальному акті, та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини справи й особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив невеликої тяжкості та середньої тяжкості злочини, що свідчить про його суспільну небезпечність.

Виходячи із вищезазначеного, з урахуванням обставин справи, наслідків вчинення злочину для потерпілих, а також даних про особу ОСОБА_4 , який скоїв умисні злочини, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій інкримінованих статей кримінального закону з випробуванням, із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим і достатнім, відповідати особі ОСОБА_4 і обставинам вчинених ним злочинів, враховуючи також ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заявили окремі цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, та ОСОБА_5 просила стягнути матеріальну шкоду у розмірі 4 126,88 грн, моральну шкоду у розмірі 150 000, 00 грн., ОСОБА_6 просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду у розмірі 328,06 грн, моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Дослідивши надані потерпілими докази на обґрунтування позовів у частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вважає їх підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.10, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що майнова шкода заподіяна ОСОБА_5 діями обвинуваченого, яка полягає у понесених витратах на лікування та проведення експертизи становить 4 126,88 грн, що підтверджується наданими копіями чеків та документів.

Майнова шкода заподіяна внаслідок протиправних дій обвинуваченого відносно потерпілої ОСОБА_6 становить 328,06 грн.

Отже, враховуючи вище викладене суд, вважає, що цивільні позови в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити.

Що стосується позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь цивільного позивача ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 150 000, 00 грн, та на користь ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 100 000, 00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позов в частині стягнення моральної шкоди у повній мірі не обґрунтований відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, оскільки факт спричинення моральної шкоди знайшов своє підтвердження відповідно до наданих суду доказів.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 був порушений звичайний уклад життя потерпілих у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень, що призвело зокрема до психологічного болю.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе частково задовольнити цивільні позови в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, стягнувши з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 15 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди і стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України та піддати кримінальному покаранню:

- за ч.2 ст.125 КК України - у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

- за ч.1 ст.122 КК України - у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 4 126,88 (чотири тисячі сто двадцять шість гривень вісімдесят вісім копійок) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 15 000, 00 (п`ятнадцять тисяч гривень), у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) 328,06 (триста двадцять вісім гривень шість копійок) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 10 000, 00 (десять тисяч гривень), у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1