Справа №592/6848/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/209/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 592/6848/19 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 травня 2019 року, якою у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , у порядку п. 10 ст. 303 КПК України, відмовлено-,

учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відносно ОСОБА_6 стосувалась виключно заходів забезпечення кримінального провадження, і є обов`язкова для виконання у частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але не стосується суті доказів, щодо повідомлення про підозру. Стороною захисту під час розгляду скарги у порядку п. 10 ст. 303 КПК України доведено, що докази, покладені у обґрунтування підозри ОСОБА_6 під час досудового розслідування не підтверджують його участь у вчиненні інкримінованого йому злочину. Так, відсутні докази на підтвердження затримання ОСОБА_6 після вчинення злочинів, потерпілі не впізнають останнього, а слідча дія - впізнання, проведена з грубим порушенням вимог КПК України. Крім того під час затримання у ОСОБА_6 не були виявлені кошти та інші цінні речі, які належать потерпілим. Інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_6 злочину, у продовж трьох місяців досудового розслідування так і не здобуто.

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , згідно якої остання просить скасувати повідомлення від 12.02.2019 року по кримінальному провадженню за № 0000443 від 10.02.2019 року, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 травня 2019 року, у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у порядку п. 10 ст. 303 КПК України, відмовлено, оскільки висновки, зроблені в ухвалі слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2019 року та в ухвалі Сумського апеляційного суду від 26.03.2019 року, про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України, у тому числі є обов`язковими і для слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми в силу вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, захисника з підозрюваним, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, доводи прокурорів, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Оскільки ст.303 КПК України передбачено можливість захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 звертатися із скаргою на повідомлення про підозру, то слідчий суддя зобов`язаний був дослідити обставини, зазначені захисником у скарзі, та дати їм відповідну оцінку, навівши належні та достатні мотиви свого рішення.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні поданої захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 скарги на повідомлення про підозру, слідчий суддя не врахував вимоги кримінального процесуального закону України , що є істотним порушенням вимог КПК України та безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

У розумінні чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, апеляційний суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність оглянутих судовою колегією доказів у обґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, надання слідчим суддею оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, колегія суддів у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, яких захисник підозрюваного просить скасувати повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 , оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у порядку п. 10 ст. 303 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення старшого слідчого СВ Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4