Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2229/19
У Х В А Л А

"17" вересня 2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України. Обвинувачений тримається під вартою, строк дії попередньої ухвали суду збігає 26 вересня 2019 р.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження до зазначеної дати не представляється можливим оскільки прокурором заявлено клопотання про надання часу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, оскільки вона стала прокурором у цьому кримінальному провадженні згідно постанови від 17.09.2019 р.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор вважає необхідним продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, який вчинений ним в період іспитового строку. При застосуванні відносно запобіжного заходу був встановлений ризик, передбачений ст. 177 ч.1 п. 5 КПК України, який у теперішній час не зник, продовжує мати місце. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку і виконання обов`язків.

Захисник, обвинувачений просять змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики на які посилається прокурор значно зменшилися, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, він має постійне місце проживання.

Обвинувачений звертаючись до суду зажадав від суду пояснень щодо тримання його під вартою.

Вислухавши учасників судового засідання суд вважає відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки згідно обвинувального акта він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України в період іспитового строку за вироком суду від 25.05.2018 р. На час затримання офіційно не працював, не одружений. Не має міцних соціальних зв`язків, а ті що є не є стримуючим фактором його поведінки.

Суд вважає, що ризик, який був встановлений під час застосування, продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зник, продовжує мати місце, а саме передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховую, що згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку нового умисного тяжкого злочину. Вказане суд не вправі ігнорувати та не враховувати оскільки зазначений ризик є цілком реальним.

У теперішній час не змінилися також інші обставини відносно обвинуваченого. Суду не надані документи, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 під вартою.

Суд вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи, у т.ч. домашній арешт, на переконання суду, не зможуть запобігти зазначеному ризику, забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,331,350,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 листопада 2019 р.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки передбаченні ст. 395 КПК України до Київського апеляційного суду

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду