ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/172/19 Справа № 201/192/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:
представника апелянта адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову прокурора відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 14 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 001545.

Рішення суду обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування було дотримано вимог ст.ст. 9,91,110 КПК України, зокрема слідчим з`ясовано всі обставини, що мають значення для повного розслідування кримінального провадження, постанова слідчого є вмотивованою та містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви та обґрунтування прийнятого рішення, з посилання на положення КПК України.

Також суд послався на те, що скаржник в своїй скарзі не зазначив, які конкретно слідчі або інші дії мав виконати орган досудового розслідування та не виконав їх при проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, не зазначено, які саме документи, на думку скаржника, мали бути витребувані слідчим, але не були витребувані.

В апеляційній скарзі:

- апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову прокурора про закриття кримінального провадження, а матеріали направити до прокуратури Дніпропетровської області для здійснення досудового розслідування.

Вважає, що слідчий суддя не належним чином та не у повному обсязі перевірив доводи, викладені у її скарзі, та передчасно прийшов до висновку про те, що слідчим були вжиті всі необхідні процесуальні дії для всебічного та об`єктивного дослідження обставин у даному кримінальному провадженні, та передчасно відмовив в задоволенні скарги на вказану постанову слідчого.

Вказує, що судом першої інстанції не були витребувані матеріали кримінального провадження для перевірки доводів скарги та доводів, викладених прокурором у постанові про закриття кримінального провадження.

На думку апелянта, прокурор в своїй постанові фактично вказав на відсутність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, як обов`язкового елементу складу злочину, при цьому дійшов висновку про відсутність події злочину, чим допустив істотні суперечності, які суд першої інстанції залишив поза увагою, вдавшись, на її думку, лише до оцінки доказів у кримінальному провадженні.

Зазначає, що прокурор та слідчий суддя не звернули увагу, що в заяві від 27.09.2017 року, вона зазначила про наявність в діях ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, ознак злочинів, передбачених ст.ст. 190, 191, 364, 364-1, 356 КК України.

Вказує, що до ЄРДР були внесені відомості про злочин з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 190 КК України, проте в ході здійснення досудового розслідування залишилось поза увагою та належним чином не перевірені відомості про можливість вчинення злочинів за ст.ст. 190, 364, 364-1, 356 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника апелянта адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, перевіривши надані представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Судом повинно бути дотримано вимоги ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності згідно до положень статті 7 ч. 1 п. 17 КПК України віднесено законодавцем до основних засад кримінального провадження.
У відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України повноваження здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні покладені на слідчого суддю.
Вимогами ч.3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, скаржник ОСОБА_8 була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.
Слідчий суддя прийшов до висновку про те, що розгляд скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження, можливий без її участі.
Колегія суддів апеляційної інстанції з даним висновком слідчого судді погодитись не може, та вважає його таким, що не відповідає вимогам ч.3 ст. 306 КК України, та порушує право скаржника на доступ до правосуддя.
Крім того, колегія суддів зазначає, що неявка в судове засідання прокурора, та ненадання ним матеріалів кримінального провадження, позбавило суд першої інстанції можливості повно та всебічно дослідити обставини справи, перевірити доводи скарги, а також законність та обґрунтованість постанови прокурора про закриття кримінального провадження.
Частиною 1 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним судом, створеним на підставі закону.
Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст.94КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
За викладених обставин колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя дійшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 .
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з направленням матеріалів скарги до суду першої інстанції для здійснення нового судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження № 001545, - скасувати.
Постановити нову, якою скаргу ОСОБА_8 на постанову прокурора відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 14 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 001545, - повернути до суду першої інстанції для здійснення нового судового розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4