Справа № 520/6218/17
Провадження № 1-кп/520/219/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0001571 від 29.04.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 зберігаються дві чавунні батареї, а також металева труба, вирішили їх таємного викрасти за попередньою змовою групою осіб.
Для чого, 26.04.2017 року близько 17 годин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 прибули до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно з метою таємного викрадення зазначеного майна, ОСОБА_6 переліз через паркан на територію подвір`я домоволодіння та відкрив хвіртку ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_6 з ОСОБА_7 викрали чавунну батарею на десять секцій, вартістю 600 гривень.
З викраденим майно ОСОБА_6 з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Після чого, 27.04.2017 року близько 8 годин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , повернулись до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно з метою таємного викрадення майна, ОСОБА_6 переліз через паркан на подвір`я домоволодіння та відкрив хвіртку ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, таємно викрали чавунну батарею на вісім секцій, вартістю 400 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_6 з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
28.04.2017 року близько 8 годин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , повернулись до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно з метою таємного викрадення майна, ОСОБА_6 переліз через паркан на подвір`я домоволодіння та відкрив хвіртку ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, таємно викрали металеву трубу довжиною 10 метрів, вартістю 100 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_6 з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 таємно викрали дві чавунні батареї та металеву трубу, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1200 гривень.
Згодом викрадене майно було повернуто потерпілому, матеріальні збитки відсутні.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно він і ОСОБА_7 побачили через паркан домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , дві чавунні батареї, а також металева труба, які домовились таємно викрасти з метою здачі у якості металобрухту.
Для цього, 26.04.2017 року близько 17 годин вони спільно з ОСОБА_7 прибули до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де він переліз через паркан на територію подвір`я домоволодіння та відкрив хвіртку ОСОБА_7 . Після чого вони разом з ОСОБА_7 викрали одну чавунну батарею на десять секцій, з якою з місця скоєння злочину втекли.
Після чого, 27.04.2017 року близько 8 годин він спільно з ОСОБА_7 , повернулись до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи він знов переліз через паркан на подвір`я домоволодіння та відкрив хвіртку ОСОБА_7 .
Після чого, вони спільно з ОСОБА_7 таємно викрали ще одну чавунну батарею на вісім секцій, з якою з місця скоєння злочину втекли.
28.04.2017 року близько 8 годин вони спільно з ОСОБА_7 , повернулись до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де він переліз через паркан на подвір`я домоволодіння та відкрив хвіртку ОСОБА_7 .
Після чого, він спільно з ОСОБА_7 таємно викрали металеву трубу довжиною 10 метрів, з якою з місця скоєння злочину втекли.
Він спільно з ОСОБА_7 таємно викрали дві чавунні батареї та металеву трубу, які були дуже важкі, тому вони фізично не могли за один раз викрасти дві чавунні батареї і металеву трубу.
Він згоден з вартістю викраденого ними майна, також згоден, що спричинили потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1200 гривень.
У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати, злочин скоїв у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно він і ОСОБА_6 побачили через паркан домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , що на подвір`ї знаходяться дві чавунні батареї, а також металева трубу. Вони домовились між собою таємно викрасти дві чавунні батареї, а також металева трубу, щоб здати їх у якості металобрухту.
26.04.2017 року близько 17 годин вони спільно з ОСОБА_6 прибули до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 переліз через паркан на територію подвір`я та відкрив йому хвіртку. З подвір`я будинку вони разом з ОСОБА_6 викрали одну чавунну батарею на десять секцій, яка була дуже важка. З викраденою батареєю вони з місця скоєння злочину втекли.
Після чого, 27.04.2017 року близько 8 годин він спільно з ОСОБА_6 повернулись до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи ОСОБА_6 знов переліз через паркан на подвір`я домоволодіння та відкрив йому хвіртку.
Після чого, вони спільно з ОСОБА_6 таємно викрали ще одну чавунну батарею на вісім секцій, з якою з місця скоєння злочину втекли.
28.04.2017 року близько 8 годин вони спільно з ОСОБА_6 , повернулись до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 переліз через паркан на подвір`я домоволодіння та відкрив йому хвіртку.
Після чого, він спільно з ОСОБА_6 таємно викрали металеву трубу довжиною 10 метрів, з якою з місця скоєння злочину втекли.
Він спільно з ОСОБА_6 таємно викрали дві чавунні батареї та металеву трубу, які були дуже важкі, тому вони фізично не могли за один раз викрасти дві чавунні батареї і металеву трубу.
Він згоден з вартістю викраденого ними майна, також згоден, що спричинили потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1200 гривень.
У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати, злочин скоїв у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що в 2017 році він на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , зберігав декілька секцій чавунних батарей: 2 батареї по 10 секцій та одну батарею на 8 секцій. Наприкінці квітня 2017 року він виявив, що батареї з подвір`я зникли та звернувся до поліції. Згодом викрадені у нього батареї були знайдені працівниками поліції та повернуті йому, а також працівниками поліції були встановлені обвинувачені, які скоїли крадіжку батарей з території його домоволодіння. Він підтверджує вартість викраденого у нього майна та підтверджує, що у результаті крадіжки обвинувачені спричинили йому матеріальні збитки на загальну суму 1200 грн. Матеріальні збитки відсутні, оскільки викрадене майно йому повернуто.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні злочину, їх вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 29.04.2017 року;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2017 року;

-Протоколами огляду місця події від 29.04.2017 року;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.04.2017 року;

-Заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу викраденого майна від 29.04.2017 року;

-Протоколом огляду предмету від 29.04.2017 року;

-Звітом про незалежну оцінку викраденого майна від 13.05.2017 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 17.05.2017 року;

-Протоколами пред`явлення особи за фотознімками від 20.05.2017 року;

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.04.2017 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачені повністю визнають свою вину у скоєнні злочину, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ними діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи спільно таємно викрали чуже майно, вчинили продовжуваний злочин, а саме: викрали майно з одного й того ж місця, одним і тим самим способом, тобто вчинили декілька тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.
Тому суд, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судкваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, його поведінку після скоєння злочину, що в період розгляду справи ухилявся від суду, тим самим перешкоджав кримінальному провадженню, двічі в період розгляду справи судом був оголошений у розшук, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 статті 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, його поведінку після скоєння злочину, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_7 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 24.11.2018 року.

ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику потерпілому ОСОБА_8 ..

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1