В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за № 0002985 від 21.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, на утриманні має 2 дітей, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,
встановив:

18.05.2018, близько 22:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу ТРЦ «Екватор», що по вул. Макарова, 23 в м. Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «mePhone Prime 2», вартістю 2445,60 грн., та не маючи наміру повернути вказаний мобільний телефон власнику обернув його на власну користь, чим завдав потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 повністю визнав вину по обставинам зазначених у даному вироці. Суду показав, що 18.05.2018, перебуваючи поблизу ТРЦ «Екватор», під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки та не повернув вказаний мобільний телефон власнику обернув його на власну користь. У вчиненому щиро розкаюється та просить врахувати його каяття при обранні покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового слідства кваліфіковані вірно за частиною 1 статті 190 КК України .
Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, характеризуючи дані, та повне визнання вини, щире каяття, як пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини. Обтяжуючою покарання обставиною суд не вбачає.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд враховує, що ОСОБА_5 , на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаюється у скоєному, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України,- кошти в сумі 286 грн., які витрачені на проведення експертизи, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави.
Керуючись ст.ст. 370,371, 374, 100, 124 КПК України , -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину за ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в суму 286 грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1