Провадження № 1-кс/185/540/19
У Х В А Л А
21 лютого 2019 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002348 від 04 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про арешт майна, яке належить ОСОБА_8 .

Слідчий, прокурор в судовому засіданні просили суд клопотання задовольнити. Дали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник вважає, що підозра ОСОБА_8 необґрунтована. Проведені по справі судові експертизи спростовують факт спричинення підозрюваним потерпілій тілесних ушкоджень, виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя в момент заподіяння, доказів того, що потерпілій у разі ненадання медичної допомоги загрожувала смерть не має. По справі арештовано автомобіль підозрюваного за рахунок якого можна відшкодувати заподіяну шкоду, вартість майна частини будинку не відповідає розміру заявленої в позові заподіяної шкоди.

Підозрюваний підтримав захисника.

Суд вислухавши, учасників , дослідивши матеріали справи приходить до такого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , 03.12.2018 у період часу з 08 год. 00 хв. по 08 год. 30 хв., перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ 211340» д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, наодинці, разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на узбіччі траси, біля дороги «М04 Е50», розташованої між м. Павлоград та с. Межиріч, Павлоградського р-ну, Дніпропетровської області, на ґрунті виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_8 , з одного боку та ОСОБА_9 , з іншого боку, виник конфлікт між ними, який супроводжувався нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

В ході зазначеного конфлікту ОСОБА_9 , дістала з кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung J5», та в неї в руці перебувала сумка з її речами, в цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 та заволодіння мобільним телефоном марки «Samsung J5» та сумкою з речами, що належить ОСОБА_9 . Керуючись умислом спрямованим на заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що мобільний телефон марки «Samsung J5» та сумка з речами є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в нього відсутні, перебуваючи на узбіччі траси, біля дороги «М04 Е50», розташованої між м. Павлоград та с. Межиріч, Павлоградського р-ну, Дніпропетровської області, ОСОБА_8 наніс не менше шести ударів руками та ногами в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок потерпілої ОСОБА_9 , в результаті чого наніс тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; забійних ран м`яких тканин голови та верхньої губи; забої та садна м`яких тканин голови, шиї, спини; перелому стінки верхньої щелепної пазухи; перелому поперечного відростка хребця L1 з права. Після чого, ОСОБА_8 ,

використовуючи пластиковий зашморг, здавив шию ОСОБА_9 , тим самим перекривши надходження кисню до організму та залишив на місці вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_8 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, які не залежать від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_9 була доставлена до лікарні, де їй була надана своєчасна і кваліфікована медична допомога, що запобігла смерті потерпілої.

Крім того, в ході нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 побачив, як ОСОБА_9 дістала з кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung J5», та в неї в руці перебувала сумка з її речами, в цей час у ОСОБА_8 з метою покращення свого матеріального стану виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном. ОСОБА_8 керуючись протиправним умислом, спрямованим на скоєння розбійного нападу, поєднаного, небезпечним для життя чи здоров`я особи, будучи зацікавленими у можливості заволодіння мобільним телефоном та сумкою з речами, які перебували у володінні ОСОБА_9 та подальшому незаконному збагаченні за рахунок майна, яке йому не належить, розуміючи, що мобільний телефон марки «Samsung J5» та сумка з речами є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в нього відсутні, перебуваючи на узбіччі траси, біля дороги «М04 Е50», розташованої між м. Павлоград та с. Межиріч, Павлоградського р-ну, Дніпропетровської області, в період часу з 08.00 годин до 08.30 годин 03.12.2018 року ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном марки «Samsung J5» та сумкою з речами, які належать потерпілій ОСОБА_9 .

З викраденим майном ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток.

Умисні дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п. 6 ч.2 ст.115 КК України, тобто закінчений замах на вбивство, з корисливих мотивів та за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, а саме, як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Суд вважає,що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою та підтвердженою доказами, що встановлено судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заяви про спростування підозри проведеними судовими експертизами суд до уваги не приймає так як, її обґрунтованість встановлено судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілою ОСОБА_10 подана позовна заява про стягнення з підозрюваного матеріальної шкоди у сумі 4 560 грн. та моральної шкоди у сумі 300 000 грн.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за ОСОБА_8 зареєстроване нерухоме майно у вигляді частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви захисника про достатність забезпечення позову арештом автомобілю судом не приймаються оскільки заявлені позовні вимоги співрозмірні вартості майна , на яке слід накласти арешт.

Викладене приводить суд до висновку про те , що клопотання підлягає

задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, шляхом заборони на відчуження , на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Дніпровського Апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1