ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/164/19 Справа № 179/2518/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

представника особи, щодо якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000659,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , танадано дозвіл слідчому на накладення арешту на: - автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску з VIN № НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1246 від 02.06.2018 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ключі від замку запалення автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» номерний знак НОМЕР_1 , з метою заборони користування та розпорядження ними ОСОБА_7 та будь-кому іншому.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки вказаний автомобіль є предметом вчинення злочину у цьому кримінальному проваджені та потрібен для проведення слідчих дій, крім того, цей речовий доказ має суттєве значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому існує ризик, що будь-яке зволікання з його вилученням може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або відчуження відповідними зацікавленими особами.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22.12.2018 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску з VIN № НОМЕР_2 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя під час постановлення оскаржуваної ухвали допустив такі порушення: - не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна; - відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - не встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; - не зазначено в ухвалі порядку її виконання із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (п.5 ч.5 ст.173 КПК України); - накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Крім того, ухвала слідчого судді суперечить вимогам ст.173 КПК України, оскільки чинний КПК не передбачає надання слідчим суддею слідчому дозволу на арешт, оскільки слідчий суддя може лише накласти арешт або відмовити.
Вказує на те, що слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що відповідно до матеріалів цього провадження підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало усне повідомлення ОСОБА_8 , прийняте працівниками поліції Магдалинівського ВП.
При цьому, на теперішній час відсутні будь-які висновки судово-медичних експертиз, які б підтвердили спричинення ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 дійсно заправляла свій автомобіль 14.11.2018 року на АЗС Укрнафта, яка розташована в смт. Магдалинівка по вул. Центральна, 1В, однак це було о 08.46 годин, що підтверджується фіскальним чеком.
14.11.2018 року з 09.36 годин до 11.03 годин ОСОБА_7 перебувала на станції технічного огляду ТОВ ЦВТА, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Білостоцького, 93, де проходила запланований технічний огляд автомобіля, що підтверджується заявкою на ремонт № ВТ-000995/ДЛЛ від 14.11.2018 року, актом та робочою карткою до заявки.
Таким чином, ОСОБА_7 не могла перебувати територіально 14.11.2018 року о 10.30 годин на АЗС Укрнафта за адресою: смт. Магдалинівка по вул. Центральна, 1В.
Зазначає, що опитаний адвокатом свідок ОСОБА_9 , яка 14.11.2018 року працювала оператором 3 розряду на вказаному АЗС Укрнафта пояснила, що в цей день жодних ДТП не було, поліцію та швидку ніхто не викликав, однак був один чоловік, який сварився, та як пояснили клієнти, які стояли біля каси, що цей чоловік ідучи від каси спіткнувся та впав на коліно біля автомобіля червоного кольору, при цьому вказаний автомобіль в цей час здійснював заправку бензином та не рухався, стояв на місці.
Вказує на те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно автомобіля, на який було накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, що на теперішній час існує потреба у застосуванні арешту майна.
Заслухавши суддю-доповідача, представника особи, щодо якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, слідчого, який не надав підтвердження того, що вказане в клопотанні майно визнане речовим доказом, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що 23.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з тих обставин, що 14.11.2018 року близько 10.30 годин, невстановлена особа перебуваючи на території заправочної станції у смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ступінь тілесних ушкоджень встановлюється.

21.12.2018 року слідчий СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску з VIN № НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1246 від 02.06.2018 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ключі від замку запалення автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» номерний знак НОМЕР_1 , з метою заборони користування та розпорядження вказаним майном особами, у володінні яких воно перебувало.

З висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Отже, у разі, якщо слідчий вважає, що вказаний автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі від цього автомобіля є речовими доказами, на які слід накласти арешт, то до клопотання має бути надано відповідне підтвердження.
Однак постанова про визнання речовими доказами вказаного майна відсутня.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов висновку про його задоволення.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, про повернення клопотання слідчого з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого, після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000659 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000659 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000659- повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України протягом 72 години з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3