Справа №590/94/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/466/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 05 березня 2019 року про повернення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів відносно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 05.03.2019 року клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 ОСОБА_9 про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Повернуто обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 15.01.2016 року стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, прокурору, як такі, що не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить ряд суттєвих порушень, а саме: дата затвердження обвинувального акту не відповідає даті його складання та направлення до суду; невірно визначено початок здійснення обвинуваченою підприємницькою діяльністю; не зазначено чи вказані грошові кошти були ввірені обвинуваченій, чи перебували у її віданні, що суттєво впливає на склад кримінального правопорушення та не конкретизує інкриміноване обвинуваченій діяння, як цього вимагає Закон.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, просила ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на те, що сторона обвинувачення виконала всі вимоги закону, зазначивши в обвинувальному акті як правову кваліфікацію кримінального правопорушення привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене у великих розмірах та у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, так і посилання на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Зазначає, що відсутність на третій сторінці обвинувального акту фрази « …яке було ввірене особі», не можу суттєво вплину та склад інкримінованого кримінального правопорушення, дії ОСОБА_8 кваліфіковано правильно.

Зауважила, що ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 10.02.2017 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, при цьому судом було встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На переконання апелянта, суд в порушення вимог ст.ст. 314, 315 КПК України, вийшов за межі питань, які мають вирішуватися під час підготовчого судового засідання, а саме: вдався до з`ясування відомостей про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, тобто час початку здійснення обвинуваченою господарською діяльністю. Докази на підтвердження вказаної інформації містяться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні та підлягають долученню до матеріалів справи.

Помилка в даті затвердження обвинувального акту, не є істотним порушенням та жодним чином не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та не порушує права учасників кримінального судочинства.

Стверджує, що незначні порушення щодо зазначення дати затвердження обвинувального акту, як підстава прийняття оскаржуваної ухвали, фактично безпідставно призводить до затягування прийняття остаточного рішення та істотно порушує права обвинуваченого щодо якнайшвидшого вирішення його справи.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги до форми та змісту обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт має містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта мають бути додані: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

З вищезазначених положень кримінального процесуального закону вбачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

При цьому, обвинувальний акт повертається у разі наявності лише таких недоліків, які унеможливлюють призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

Перевіряючи законність прийнятого рішення про повернення прокурору вказаного обвинувального акту, колегія суддів вважає, що суд допустив порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи з наступного.

Так, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він складений, затверджений та підписаний уповноваженими кримінальним процесуальним законом особами, до обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання ним копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувальний акт містить відомості визначені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, складений 30.01.2017 року, а 31.01.2017 року був спрямований на розгляд до Ямпільського районного суду Сумської області. Помилкове зазначення дати затвердження обвинувального акту заступником керівника Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , як 30.12.2017 року, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не є підставою для повернення обвинувального акту.

Також, своє рішення про повернення обвинувального акту суд першої інстанції мотивував тим, що стороною обвинувачення не зазначено чи були кошти ввірені обвинуваченій, чи перебували в її віданні, що суттєво впливає на склад кримінального правопорушення та не відповідає ч. 4 ст. 191 КК України. Суд вказував і на те, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 взята на облік, як фізична особа підприємець 19.12.2016 року, тоді як вона здійснює підприємницьку діяльність з 2006 року.

Тобто, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме висловив сумніви щодо правильності та повноти кваліфікації органами досудового слідства інкримінованих ОСОБА_8 діянь за ч. 4 ст. 191 КК України та вдався до з`ясування відомостей про державну реєстрацію обвинуваченої, як суб`єкта підприємницької діяльності, що є неприпустимим. Більш того, відомості про реєстрацію ОСОБА_8 суб`єктом підприємницької діяльності могли бути встановлені судом в ході судового слідства.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 10.02.2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, призначено до судового розгляду (т. 1, а.с. 33). При цьому, судом досліджувалось питання відповідності обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України і жодних невідповідностей обвинувального акту вимогам закону встановлено не було.

Вподальшому судом першої інстанції було розпочато судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, який проводився тривалий час.

Слід зазначити також, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , триває протягом більш ніж двох років, а тому повернення обвинувального акту призведе до порушення прав, як обвинуваченої, так і потерпілого на справедливий суд, визначений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що при прийнятті рішення щодо повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст. 412 КПК України), що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 291, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 05 березня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 з доданими до нього матеріалами - скасувати.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000002 від 15.01.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, направити до Яміпльського районного суду Сумської області для розгляду.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4