ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2937/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/172/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
03 грудня 2018 року м.Херсон

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 та її представника на постанову слідчого прокуратури Херсонської області від 06 вересня 2018 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_5 .

Перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до положень ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст.394 цього Кодексу.

Оскарження судових рішень регламентовано ст.392 КПК України.

Згідно частини 1, 2 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Наведене свідчить, що оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про відвід судді чи слідчого судді діючими нормами кримінального процесуального закону не передбачено.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, і не суперечать вимозі імперативності. Водночас подолання прогалин процедури, яку не передбачено КПК України, шляхом застосування аналогічного процесуального порядку є неприпустимим, оскільки призведе до нехтування окремими правами і свободами, які однаковою мірою гарантовано державою.

Слід звернути увагу й на те, що в загальних засадах йдеться про «забезпечення права на оскарження» (п.17 ч.1 ст.7, ст.24 КПК), що, як зазначено в постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15, є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується в главі 31 «Провадження в суді апеляційної інстанції», оскільки воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне й касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 та її представника на постанову слідчого прокуратури Херсонської області від 06 вересня 2018 року, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 81, 392, 399, 419 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом

Суддя Херсонського
апеляційного суду ОСОБА_2