УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003347, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
10.04.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 09 квітня 2019 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, а саме на: дві банки ікри «Шаланда».

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003347, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , 08.04.2019 року, приблизно о 20:05, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, будучи таким що притягується до кримінальної відповідальності Святошинським УП ГУ НП у м. Києві, у кримінальному провадженні №0002310 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знов вчинив умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , 08.04.2019 року, приблизно о 20:05, прибув до приміщення супермаркету «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, де перебуваючи в приміщенні торгівельної зали, помітив на полиці з товаром дві банки ікри «Шаланда» вартістю 575 гривень кожна, які вирішив повторно, таємно викрасти.

З цією метою, вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою подальшого таємного викрадення та обернення на свою користь, ОСОБА_5 з торгівельних полиць взяв дві банки ікри «Шаланда» вартістю 575 гривень кожна, а всього загальною вартістю 1150 гривень, які приховав до рукава куртки, після чого направився до виходу з супермаркету через лінію кас.

Не оплативши вищезазначений товар на касі ОСОБА_5 , направився до виходу з супермаркету з викраденим товаром, який належить ТОВ «Сільпо Фуд», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, однак довести злочин до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий співробітниками охорони супермаркету разом з майном, яке намагався викрасти.

09.04.2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, проведено огляд місця події слідчим та вилучено дві банки ікри «Шаланда`вартістю 575 гривень кожна.

09.04.2019 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Перелічені речі, постановою слідчого від 09.04.2098 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, у якому також повідомив про те, що ним було здійснено виклик володільця тимчасово вилученого майна.

Володілець тимчасово вилученого майна у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце його проведення також не з`явився, однак враховуючи інформацію, надану слідчим, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 09 квітня 2019 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що частина майна, зазначеного у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно було предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 09 квітня 2019 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41 а саме на: дві банки ікри «Шаланда».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003347, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 09 квітня 2019 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41 а саме на: дві банки ікри «Шаланда».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1