14.11.2018 Єдиний унікальний № 371/1448/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Миронівка

ЄУН 371/1448/18

Провадження № 1-кс/371/859/18

Миронівський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

У С Т А Н О В И В :

Скарга подана слідчому судді 09 листопада 2018 року та обґрунтована тими обставинами, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 383 ч. 1 КК України. Він був заявником у кримінальному провадженні, оскільки повідомив орган досудового розслідування про факт завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

31 жовтня 2018 року слідчим прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, за змістом якої йому відмовлено у визнанні представником потерпілого. Прийняте рішення вважає незаконним.

Провадження за скаргою відкрито ухвалою слідчого судді від 14 листопада 2018 року.

При розгляді скарги директор Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» підтримав заявлені вимоги, в їх обґрунтування послався на обставини, що виклав у скарзі. Додатково зазначив, що оскаржуване рішення є суперечливим, проте його мотиви вказують на ті обставини, що слідчим відмовлено саме у визнанні Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» потерпілим від кримінального правопорушення.

Посилаючись на незаконність постанови слідчого, просив скасувати прийняте рішення.

Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий не з`явилася. Про час та місце розгляду скарги орган досудового розслідування повідомлений належно.

Згідно положень частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінка наданих матеріалів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

За положеннями пункту 5 частини 1 вказаної статті на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Таке рішення може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що слідчим відділом Миронівського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою за ст. 383 ч. 1 КК України.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

31 жовтня 2018 року директор Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» звернувся до слідчого у кримінальному провадженні № 0000240 із заявою про визнання його представником потерпілої юридичної особи.

31 жовтня 2018 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні.

Резолютивна частина постанови вказує на ті обставини, що слідчим прийнято рішення про відмову у визнанні заявника ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні. Мотивувальна частина постанови містить висновок про те, що Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» не є потерпілою від кримінального правопорушення особою.

Прийняте слідчим рішення вмотивоване фактом ненадання заявником доказів, що підтверджують факт завдання йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 383 ч. 1 КК України, майнової шкоди, та обставинами, що у такій категорії справ потерпілою особою є держава.

Прийняте слідчим рішення не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з частиною 5 статті 55 КПК України слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.

Злочини завжди заподіюють шкоду охоронюваним законом благам, правам чи інтересам певних соціальних суб`єктів. Потерпілий виникає у разі вчинення будь-якого злочину.

Стаття 383 КК України передбачає відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину.

У випадках, коли особа робить завідомо неправдиве повідомлення щодо інших осіб, стверджуючи, що вони вчинили злочин, такі особи можуть набувати статусу потерпілої від кримінального правопорушення особи.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий не встановила очевидних та достатніх підстав вважати, що Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів»є юридичною особою, якій не завдано моральної чи майнової шкоди.

Обґрунтування слідчим оскаржуваного рішення фактом ненадання заявником документів, що підтверджують завдання йому майнової шкоди, не є достатніми для прийняття відповідного рішення, з огляду на ті обставини, що слідчим не встановлено, що заява подана особою, якій не завдано шкоди іншого виду.

За наявності події правопорушення, без встановлення очевидних та достатніх підстав вважати, що юридичній особі не була спричинена шкода, висновок слідчого про відмову у визнанні потерпілим був передчасним.

За частиною 2 статті 56 КПК під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, а також визнання його потерпілим.

Підставою для визнання потерпілої особи учасником кримінального провадження є фактичні обставини, які свідчать про заподіяння особі шкоди (майнової, фізичної, моральної) діянням, з приводу якого ведеться кримінальне переслідування.

Чи заподіяна діянням, з приводу якого ведеться кримінальне переслідування, шкода, слідчим не встановлено.

Вказані встановлені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення.

Оскаржуване рішення про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні не відповідає вказаним вимогам. Його назва, мотивувальна та резолютивна частина є суперечливими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 56, 110, 303 307, 369 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілимзадовольнити.

Скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілиму кримінальному провадженні від 31 жовтня 2018 року, прийняту слідчим СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000240, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час оголошення повного тексту ухвали - 19 година 19 листопада 2018 року.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1