Дата документу 30.01.2019 Справа № 320/4910/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/430/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/4910/16-к
Категорія ст. 296 ч.4, 125 ч.2, 263 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003717 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, що має вищу освіту, неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 ,
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає вирок суду відносно призначеного покарання ОСОБА_6 незаконним і таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з застосуванням ст. 75 КК України, вважає, що суд не в повній мірі врахував усі обставини вчинення ОСОБА_6 злочину та його суспільну небезпеку.

Так, мотивуючи своє рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд вказує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вів активну волонтерську діяльність під час проведення АТО. Вину ОСОБА_6 у судовому засіданні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.263 КК України не визнав, посилаючись на те, що він нічого не робив того, що вказано в обвинувальному акті. Однак, зібрані докази повністю підтверджують його вину у вчиненні j вищевказаних кримінальних правопорушень. Крім того, при вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_6 діяв разом з невстановленими особами, порушуючи громадський порядок та норми моральної поведінки у громадських місцях. Судом також не враховані такі обставини, що на теперішній час ОСОБА_6 завдані злочинами збитки не відшкодував, у вчинених діяннях не розкаявся, те, що він офіційно не працевлаштований, внаслідок чого може продовжити свою злочинну діяльність. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.263 КК України. Призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі. Згідно до ст.49 КК України звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 вважає, що зазначений вирок винесений щодо ОСОБА_6 без повного та всебічного дослідження усіх обставин справи. Дане кримінальне провадження було порушено 1 серпня 2015 року, а дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України. В ході судового розгляду кримінального провадження прокурор змінив обвинувачення відносно ОСОБА_6 зі ст. 296 ч. 4, ст. 263 ч. 1 КК України на ст. 125 ч. 2, ч. 263 ч. 1 КК України. Однак, вважає, що суд першої інстанції вірно встановивши обставини справи, невірно дав їм правову оцінку. При призначені покарання судом першої інстанції не було враховано той факт, що ОСОБА_6 не визнав себе винним, не відшкодовано ані моральної ані матеріальної шкоди. ОСОБА_6 не було принесено йому елементарних людських вибачень. Все це свідчить про його відношення до скоєного злочину. На протязі тривалого часу як ОСОБА_6 та і його спільники ні де не працюють та в ході судового засідання не змогли пояснити джерело свого існування. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає зазначений вирок незаконним, оскільки судом не встановлені достатні докази для доведеності його винуватості в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 125 та 263 КК України. Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та грубо порушують ст. 17 КПК України. Стосовно ст. 125 КК України вважає що судом першої інстанції не звернуто уваги на питання - при яких обставинах він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 . В судовому засіданні ніхто не заперечував той факт, що ОСОБА_6 вистрелив з пістолета, після того як ОСОБА_8 наніс удар дерев`яною палицею йому по голові. Тобто згідно обставин в яких опинився ОСОБА_6 він з метою захисту від нападу озброєної людини не мав іншого виходу як застосувати травматичну зброю, та спричинити нападнику тілесні ушкодження. Вважає, що при тих обставинах які виникли біля будинку № 21-а по вул. Миру в с. Кирпичне, ОСОБА_6 знаходився в стані необхідної оборони і повинен був звільнений від кримінальної відповідальності по ст. 125 КК України.

Крім того, не погоджується з обвинуваченням в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 263 КК України. Вважає, що всі речі, тобто предмети матеріального світу, можуть вільно передаватися від особи до особи, окрім тих, обіг яких заборонений або обмежений законом, а на сьогоднішній день закону, який би забороняв або обмежував в Україні обіг таких речей, як вогнепальна зброя, немає, тобто в його діях немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Також звертає увагу на той факт, що суд першої інстанції не дав оцінку показам потерпілого ОСОБА_8 в частині, що «Він вихватив у нього пістолет. ОСОБА_6 почав підійматись і він цим пістолетом наніс йому удар в голову, від чого пістолет довільно вистрелив. Цілеспрямовано він не стріляв. Пістолет в його руках один раз вистрілив довільно, коли він ним наніс удар ОСОБА_6 . Ніхто ОСОБА_6 не тримав під час їх боротьби за пістолет.» Ці покази ОСОБА_8 повністю спростовуються висновком експерта № 586 від 19.07.2016 р. де вказано, що у ОСОБА_6 були тілесні ушкодження - закрита черепна - мозкова травма, рана лобній області, вогнепальна рана потиличній області голови, що узгоджується с показами ОСОБА_6 . Виходячи з викладеного, вважає, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази інкримінованих йому дій. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження у відношенні нього закрити у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, які підтримали свою апеляційну скаргу, представника потерпілого та потерпілого, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Згідно зі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти уповноважені органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. ОСОБА_6 виправдано за ст.296 ч.4 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 352 грн. 60 коп. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., а всього 50 352 грн. 60 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 5 618 грн. 52 коп. Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 01 серпня 2015 року приблизно о 13 годині 30 хвилин невстановлені особи прибули до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 . Ці невстановлені особи, діючи із хуліганських спонукань, умисно, порушуючи громадський порядок в частині норм моральності поведінки у громадських місцях, застосували та закинули на територію вищевказаного домоволодіння дві світло-шумові гранати «FLASH». Після вибуху світло-шумових гранат від воріт домоволодіння ОСОБА_8 стрімко від`їхав автомобіль «Mercedes 300 TE», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .. З метою з`ясування обставин та маючи намір затримати осіб, які вчинили хуліганські дії, з метою супроводження їх до правоохоронних органів, разом з іншими громадянами на власному автомобілі Renault Trafic, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 почав переслідувати автомобіль «Mercedes 300 TE», державний номер НОМЕР_1 , в якому знаходились особи, причетні до хуліганських дій. ОСОБА_8 , щодо якого вчинені протиправні хуліганські дії, усвідомлюючи протиправність цих дій, безпосередньо після їх вчинення, маючи намір на затримання осіб, які його вчинили та з метою супроводження їх до правоохоронних органів здійснив переслідування осіб, які намагалися втекти з місця події. Далі, приблизно о 13 годині 35 хвилин ОСОБА_8 наздогнав автомобіль «Mercedes 300 TE», який стояв біля будинку № 21-а по вул. Миру в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області. Поряд з автомобілем знаходився ОСОБА_6 , який маючи намір уникнути затримання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому дістав пістолет «Zoraki-Mod 914-S» та умисно здійснив постріли з вищевказаного пістолета в ОСОБА_8 , заподіявши йому тілесні ушкодження, а саме: рану лівої половини грудної клітини по середній пахвовій лінії на рівні 11-го ребра, непроникаючу в грудну порожнину, що піддалась хірургічному лікуванню, з наявністю фрагментів резинової кулі; рану правої тім`яної області, що піддалась хірургічному лікуванню, та загоїлась з утворенням рубців. Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений період часу, маючи умисел на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, при невстановлених обставинах придбав без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю пістолет «Zoraki-Mod 914-S», заводський номер НОМЕР_3 , який без передбаченого законом дозволу зберігав при собі до 13 години 30 хвилин 01 серпня 2015 року, коли працівниками міліції при проведенні огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено пістолет «Zoraki-Mod 914-S», заводський номер НОМЕР_3 , який згідно з висновком експерта № 542ЗТ від 23.10.2015 є гладкоствольною переробленою вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, переробка якого полягає у видаленні заглушки з каналу ствола саморобним способом та встановленні втулки з крізним каналом, та який ОСОБА_6 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані за ст.ст. 296 ч.4 КК України як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та за 263 ч.1 КК України як носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. При цьому, орган досудового розслідування, обвинувачуючи ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, вказав, що він 01 серпня 2015 року приблизно о 13 годині 30 хвилин спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі «Mercedes 300 TE», державний номер НОМЕР_1 , прибув до будинку АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 , не посвячуючи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у свої злочинні наміри, діючи з хуліганських спонукань, тобто, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і умисно порушуючи громадський порядок в частині норм моральності поведінки у громадських місцях, з метою залякування, сказав їм закинути на територію вказаного домоволодіння дві світло-шумові гранати «FLASH», після чого, повернувшись до автомобіля, наказав вказаним особам від`їхати від вищевказаного домоволодіння. У цей час із вказаного домоволодіння вийшов ОСОБА_8 , який з метою з`ясування обставин події та припинення подальших хуліганських дій ОСОБА_6 на власному автомобілі Renault Trafic, державний номер НОМЕР_2 , почав переслідувати автомобіль «Mercedes 300 TE», який наздогнав біля будинку № 21-а по вул.Миру в с.Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області. Далі, приблизно о 13 годині 35 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 21-а по вул.Миру, продовжуючи свої хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що виразилась в заподіянні потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, почав висловлюватись брудною лайкою на адресу ОСОБА_8 , ігноруючи присутність інших осіб. При цьому, він здійснив постріли з пістолета «Zoraki-Mod 914-S» в бік ОСОБА_8 , заподіявши тим самим потерпілому тілесні ушкодження, а саме: рану лівої половини грудної клітини по середній пахвовій лінії на рівні 11-го ребра, непроникаючу в грудну порожнину, що піддалась хірургічному лікуванню, з наявністю фрагментів резинової кулі; рану правої тім`яної області, що піддалась хірургічному лікуванню, та загоїлась з утворенням рубців. Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В ході судового розгляду кримінального провадження прокурор змінив обвинувачення відносно ОСОБА_6 зі ст.ст.296 ч.4, 263 ч.1 КК України на ст.ст.125 ч.2, 263 ч.1 КК України.

За наслідками розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено наступне.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_15 про недоведеність його вини у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Висновки районного суду про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що 01.08.2015 він знаходився вдома на АДРЕСА_2 . У нього вдома були його дружина, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та кума ОСОБА_18 , яка приїхала до них в гості і повинна була в той день від`їжджати додому. Приблизно об 11-00 годині подзвонила його сестра ОСОБА_19 , яка була в нетверезому стані і пропонувала приїхати до неї, познайомитись з її новим женихом. Йому це було непотрібно і він пішов відпочити, оскільки було дуже спекотно, а йому увечері треба було йти на роботу. Через деякий час задзвонив домофон, біля двору зупинився автомобіль синя «дев`ятка». Він побачив незнайомого чоловіка, пізніше йому стало відомо, що це був адвокат його сестри, і сказав ОСОБА_20 , колишньому чоловікові його сестри, щоб той пішов поговорив, оскільки вирішив, що це приїхали до нього. Пізніше він почув гуркіт, вискочив з будинку, а подвір`я було все в диму. Він вибіг на вулицю, щоб глянути що це був за автомобіль. В цей час до його двору під`їхав ОСОБА_21 , який йому сказав, що від двору тільки що від`їхав сріблястий автомобіль «Мерседес». До двору зійшлись сусіди, налякані вибухами. Вони з його дружиною, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_18 сіли в його мікроавтобус і поїхали в напрямку за автомобілем «Мерседес». Побачивши його, вони зупинись, він вискочив з мікроавтобуса, підійшов до ОСОБА_24 і спитав, хто йому у двір кинув гранату. Останній показав на ОСОБА_6 . ОСОБА_6 був з пістолетом в руках, пересмикнув затвор і навів на нього. Він зразу ж кинувся до ОСОБА_6 , схватив його за руку, почалася боротьба, він намагався забрати пістолет у ОСОБА_6 . Останній здійснив один постріл. В ході боротьби він зрозумів, що в пістолеті для здійснення пострілу постійно треба пересмикувати затвор. В цей час з автомобіля «Мерседес» вискочили два чоловіка в балаклавах з битами в руках і він почав палицею відбиватись від них. Почувши, що ОСОБА_6 знову пересмикнув пістолет, він повернувся до нього і став забирати пістолет. ОСОБА_6 підвів пістолет під час боротьби йому в бік і вистрелив. Він присів і ОСОБА_6 мабуть подумав, що вже боротьба закінчилась. В цей час він різко піднявся і наніс йому удар зліва в голову. Від вказаного удару ОСОБА_6 почав падати. Він вихватив у нього пістолет. ОСОБА_6 почав підійматись і він цим пістолетом наніс йому удар в голову, від чого пістолет довільно вистрелив. Цілеспрямовано він не стріляв. Пістолет в його руках один раз вистрілив довільно, коли він ним наніс удар ОСОБА_6 . Ніхто ОСОБА_6 не тримав під час їх боротьби за пістолет. Він вважає, що весь конфлікт організувала його сестра ОСОБА_19 . Вона знала, що її колишній чоловік у нього. З нею у них неприязні стосунки. І гранати йому кидали на подвір`я для того, щоб виманити їх на свою територію;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_6 він не знає, а з ОСОБА_8 вони односельчани. В той день він повертався з обіду, їхав по вул. Миру на велосипеді. Коли під`їжджав до двору ОСОБА_25 почув 2-3 вибухи, схожі на вибухи взривпакетів чи петард. В цей час з двору ОСОБА_8 вибіг чоловік міцної статури, на голові маска (балаклава), одягнений в спортивну куртку та штани. На ходу він вскочив на заднє сидіння автомобіля, який від`їжджав. Автомобіль був один, світлого кольору, іномарка. Все відбулось дуже швидко, бачив він все мельком, запам`ятати не встиг. Номер автомобіля не бачив, оскільки був на відстані приблизно 70 метрів. Коли він під`їхав до двору ОСОБА_8 , з двору вискочили дівчата, а за ними і ОСОБА_8 з ОСОБА_26 ;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 про те, що потерпілий її чоловік, а ОСОБА_6 вона раніше не знала. До них в гості приїхала кума ОСОБА_28 з м. Хмельницького. 01.08.2015 вони були вдома, приїхав її чоловік з ОСОБА_29 і сказали, що ОСОБА_30 постійно дзвонить їм, запрошує до себе, хоче познайомити їх з майбутнім чоловіком. На вулиці була спека, її чоловікові необхідно було йти увечері на роботу і він пішов в кімнату відпочити, ОСОБА_31 сидів біля комп`ютера, а вона з кумою ОСОБА_18 та ОСОБА_32 знаходились в гаражі, там було прохолодно. Подзвонив домофон, ОСОБА_22 подивився і сказав, що вже приїхали. Після цього вони почули вибухи. Вона вискочила, побачила як від`їжджає синя «дев`ятка», а за нею сріблястий «Мерседес». Зразу ж до неї під`їхав ОСОБА_21 і запитав, що тут у вас діється. ОСОБА_33 вже дзвонив у міліцію. Номера автомобілів вони записали і повідомили їх міліції. З двору вибіг її чоловік. Вони сіли в мікроавтобус і поїхали в той бік, куди поїхали синій та сріблястий автомобілі. За кермом був ОСОБА_22 , з ними поїхали також ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . Коли під`їхали до двору ОСОБА_34 , там стояли обидва автомобілі: і синя «дев`ятка» і сріблястий «Мерседес». ОСОБА_6 стояв під оріхом лицем до них. Біля синього автомобіля стояв чоловік. Її чоловік майже на ходу вискочив з машини і спитав, хто кидав до нього у двір гранати. Чоловік, що стояв біля синього автомобіля, розвернувся і вказав на ОСОБА_6 . А останній в цей час підняв пістолет і навів його на її чоловіка. Чоловік трохи відскочив у бік і між ними почалась боротьба за пістолет. Тоді вони всі повибігати з мікроавтобуса, з «Мерседеса» теж вискочили троє чи четверо хлопців. Вони сказали: «Спокійно, працює правий сектор», і розштовхали їх. Почалась колотнеча. Ці хлопці були в балаклавах, з битами і всі кинулись до ОСОБА_6 та її чоловіка. ОСОБА_23 , ОСОБА_22 і ОСОБА_18 почали відтягувати всіх від ОСОБА_8 , розбороняти. Її чоловік забрав у ОСОБА_6 пістолет, а ОСОБА_6 вимагав його йому віддати. З одного з хлопців вона стягла балаклаву. Пістолет вона взяла з рук чоловіка і віддала його дядькові ОСОБА_35 . В руках її чоловіка була дерев`яна палиця, більше нічого не було. ОСОБА_30 стояла та дивилась на все це, а адвокат схопив її за руку і потягнув до автомобіля. Вони сіли в автомобіль і поїхали. Після цих подій звичний спосіб життя їх сім`ї значно змінився: чоловік з травмами знаходився у лікарні, за домашніми тваринами нікому було доглядати і вони вимушені були наймати людей для догляду за ними. Крім того, вони дуже хвилювались за малолітнього сина, він злякався всіх цих людей в балаклавах з битами та пістолетом. І їх дуже вражає, що саме рідна тітка привела цих людей до них у дім;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_6 він раніше не знав, а ОСОБА_8 рідний брат його колишньої дружини. В той час між ними з дружиною йшов процес розірвання шлюбу. А тому, він жив і дома, і у батьків, а іноді ночував у ОСОБА_8 . В той день він ночував саме у ОСОБА_8 01.08.2015 вдень вони знаходились у нього вдома. Колишня дружина почала йому дзвонити, запрошувала його з братом до себе познайомитись з її майбутнім чоловіком. Вони не стали брати слухавку. ОСОБА_36 пішов відпочити в кімнату, бо увечері треба було йти на роботу, а він сидів біля комп`ютера. Потім вони почули дзвінок домофону. Він вийшов у двір і в цей час все почало вибухати, було кілька вибухів, у дворі стояв дим. Всі вибігли на вулицю. До них під`їхав на велосипеді ОСОБА_21 і сказав, що від їх двору від`їхала срібляста іномарка, в яку вскочив чоловік у балаклаві, вибігши з їхнього двору. ОСОБА_17 подзвонив у міліцію, повідомив номер автомобіля. Його будинок знаходиться приблизно в 700 метрах від будинку ОСОБА_8 . Автомобілі поїхали в бік м. Мелітополя, тобто, в бік його будинку. І тоді, вони швидко сіли в мікроавтобус і поїхали за ними. Коли під`їхали до його двору, ОСОБА_37 вискочив з автомобіля і підбіг до синьої «дев`ятки» і щось запитав у ОСОБА_24 . І тут вийшов з-під дерева ОСОБА_38 . В руках у нього був пістолет, він вистрілив у ОСОБА_39 . Пістолет він чітко бачив в руках ОСОБА_6 і вистрілив він майже в упор. У ОСОБА_40 в руках була дерев`яна палиця і він накинувся на ОСОБА_6 . Все відбувалось дуже швидко. З «Мерседесу» вискочили 4 хлопців в балаклавах з битами. Хтось з них сказав: «Спокійно, працює правий сектор», і всі кинулись до ОСОБА_8 . Він припаркував автомобіль і теж вискочив з резиновим шлангом в руках. Ударив одного з хлопців по спині, відволікаючи двох з них на себе. Пострілів було приблизно 4-5, ОСОБА_36 відібрав у ОСОБА_6 пістолет, але він не бачив, щоб ОСОБА_8 з нього стріляв. У ОСОБА_8 був прострелений бік, розбита голова, у ОСОБА_6 теж була кров на обличчі. Він вважає, що це наймані люди. Вони хотіли забрати у нього майно, неспроста там був адвокат;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 про те, що вони компанією відпочивали на лимані, приїхали пізно і всі залишились ночувати у ОСОБА_8 01.08.2015 вдень у ОСОБА_25 вдома, крім нього, була дружина ОСОБА_40 , ОСОБА_31 та ОСОБА_28 . ОСОБА_22 постійно дзвонила колишня дружина і запрошувала його з братом прийти познайомитись з її майбутнім чоловіком. Опівдні ОСОБА_8 пішов відпочивати в кімнату, ОСОБА_22 сидів біля комп`ютера, а він з ОСОБА_18 та ОСОБА_41 знаходились в гаражі. Задзвонив домофон, ОСОБА_22 вийшов і сказав, що вже приїхали. І в цей час всі почули кілька вибухів, все подвір`я було в диму. Посходились сусіди, думали, що пожар. Вони підійшли до воріт, подивитись що там. Від воріт від`їхали два автомобілі. В цей час до них під`їхав ОСОБА_21 . Вони подзвонили в міліцію, повідомили номера автомобілів. Після цього всі сіли в автомобіль ОСОБА_8 і поїхали наздоганяти автомобілі. Їдучи, вони побачили, що біля двору ОСОБА_22 стоять ці два автомобіля. ОСОБА_37 відкрив на ходу двері, вискочив, підійшов до одного чоловіка, щось спитав, а той показав на ОСОБА_42 . ОСОБА_36 побіг до ОСОБА_6 , а останній дістав пістолет і навів його на ОСОБА_43 . В цей час у нього задзвонив телефон, уточнювали номера автомобілів. Він відповів, що зараз вийде і скаже, оскільки автомобілі стоять тут. Сидів в автомобілі він крайній зліва. Коли дівчата вибігли з автомобіля, він став виходити за ними і почув постріл. В трубку він сказав, що вже стріляють. Потім почав говорити номера автомобілів і почув другий постріл. Підняв очі і побачив, що ОСОБА_37 стоїть на коліні, бік прострелений. ОСОБА_6 стояв перед ним. Він кинувся до ОСОБА_44 і допоміг ОСОБА_8 забрати у нього пістолет. ОСОБА_36 наніс удар пістолетом в голову ОСОБА_6 і в цей час пролунав постріл. Свідомість ОСОБА_6 не втрачав, він постійно був поряд з ним і бачив це. Ще до того, як він вийшов з автомобіля 3 чи 4 чоловіка вискочили з автомобіля «Мерседес», вони були в балаклавах з битами, почалась колотнеча. Коли він боровся з одним із них, побачив, що ОСОБА_30 сіла в один із автомобілів і поїхала. А тому, вони заблокували другий автомобіль, щоб він теж не поїхав з місця події;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_45 про те, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_46 сестрою ОСОБА_25 . 01.08.2015 в обідній час вона вийшла у двір, поратися по господарству біля тварин. В цей час ОСОБА_47 у себе в дворі голосно розмовляла з кимось по телефону, була в нетверезому стані. Через деякий час до її двору під`їхав автомобіль - синя «дев`ятка». З нього вийшов молодий чоловік, як їй стало відомо пізніше адвокат ОСОБА_48 . Вони про щось поговорили. Мимо двору проїхала срібляста іномарка і трохи далі зупинилась. З неї вийшов чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_6 , і двоє хлопців. Всі разом вони про щось поговорили. Потім ОСОБА_49 сіла в синій автомобіль і вони поїхали, за ними поїхав і сріблястий автомобіль. Десь хвилин приблизно через 5-8 вона почула як прозвучали гальма автомобіля, подумала, що вони повернулись. І тут почалась стрільба, схоже на звук петард. Вона вийшла на вулицю, там бігають люди в балаклавах і з битами, утворилась якась колотнеча. Тоді вона захвилювалась і побігла до чоловіка. Коли вони знову вийшли на вулицю, ОСОБА_8 вже був у крові, сидів тримався за бік, на ОСОБА_6 теж була кров;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_50 про те, що він мешкає по сусідству з ОСОБА_46 в будинку АДРЕСА_3 . В обідній час він почув постріли, вибіг на вулицю. Там він побачив ОСОБА_25 , який сидів навпочіпки, тримався за бік, бік у нього був у крові. Сидів там також і ОСОБА_6 , він його раніше не знав. На голові у нього теж була кров. Потім ОСОБА_6 піднявся і все комусь дзвонив по телефону. В автомобілі «Мерседес» сиділи три чужі чоловіки. Біля машини стояли ОСОБА_28 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і не пускали цих хлопців з автомобіля. Був там ще один автомобіль голуба «дев`ятка». В неї сіла ОСОБА_19 . Пострілів він чув не один, а мабуть два. ОСОБА_51 віддала йому пістолет, який він потім видав працівникам міліції;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_52 про те, що вона проживає в будинку АДРЕСА_4 , тобто навпроти ОСОБА_34 . 01.08.2015 вона знаходилась у себе в дворі, почула крики, вийшла на вулицю. ОСОБА_6 знаходився в кюветі напівлежачі, голова у нього була в крові. Потім він піднявся і пішов. ОСОБА_8 стояв з дружиною, в руках у нього був пістолет. В боку у нього була рана. Потім до них підійшов ОСОБА_50 , взяв пістолет. На вулиці стояв сріблястий автомобіль, в якому сиділи три хлопці. Поряд стояли ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та ОСОБА_18 , не пускали цей автомобіль. Ще були якісь автомобілі на вулиці. Потім приїхала швидка, міліція і вона пішла додому;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_55 про те, що вона знаходилась у дворі за два будинки від місця події. Почула крики, вийшла на вулицю, ОСОБА_56 тримався за бік, а ОСОБА_6 сидів з розбитою головою, з одного боку у нього була кров. Коли вона підійшла туди, то адвокат схватив ОСОБА_57 за руку, посадив до автомобіля і поїхав звідти. В сріблястому автомобілі «Мерседес» сиділи троє хлопців. Вистрілів вона не чула;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_58 про те, що потерпілий ОСОБА_8 є чоловіком його сестри. ОСОБА_6 він не знає. В той день йому подзвонила мати та сказала, щоб він їхав до сестри. Він приїхав до ОСОБА_8 додому, дома його не було. Тоді він поїхав до будинку АДРЕСА_3 по цій же вулиці. Коли він туди приїхав, ОСОБА_8 вже був у автомобілі швидкої допомоги, тобто, всі події вже скінчились. Там була поліція, він допомагав збирати гільзи;
- висновком експертизи № 939 від 10 лютого 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 мав тілесні ушкодження: рану лівої половини грудної клітини по середній пахвовій лінії на рівні 11-го ребра, непроникаючу в грудну порожнину, що піддалась хірургічному лікуванню, з наявністю фрагментів резинової кулі; рану правої тім`яної області, що піддалась хірургічному лікуванню, та загоїлась з утворенням рубців. Рана грудної клітини та голови кваліфікуються як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6, але не більше 21 дня. Рана грудної клітини згідно записів в історії хвороби кульова, утворилась в результаті вистрілу з пістолету, патрон якого був споряджений резиновою кулею, можливо 01.08.2015. Рана голови згідно з записами в історії хвороби ОСОБА_8 забійна, утворилась від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий предмет. Характерні специфічні ознаки травмуючих предметів в області тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не відобразились. Тілесні ушкодження утворились в результаті не менше 2-х травматичних впливів (а.с.14, 15 том 2);
- протоколом огляду місця події від 01 серпня 2015 року, з якого вбачається, що було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду встановлено, що територія огороджена парканом з металопрофілю висотою 3 м, вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеві ворота з хвірткою, висотою до 2 м. На відстані приблизно 15 м від паркану в бік проїзної частини на землі лежить циліндричний паперовий корпус до шумової гранати з маркування «FLASH» та слідами кіптяви. На подвір`ї домоволодіння на відстані приблизно 15 м ліворуч від входу виявлено аналогічний попередньому картонний корпус шумової гранати з маркуванням «FLASH» в зім`ятому стані, за яким на відстані 5 м прямо купка речовини сірого кольору. Сіра порошкоподібна речовина також знаходиться на присадибній ділянці (а.с.181-183 том 1);
- протоколом огляду місця події від 01.08.2015 року, з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль «Mercedes 300 TE», державний номер НОМЕР_1 , який знаходився на момент огляду на узбіччі дороги біля будинку № 21-а в с. Кирпичне Мелітопольського району, та в якому знаходились громадяни ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_59 . В багажнику вищевказаного автомобіля було виявлено 7 циліндричних предметів з написом «FLASH», 5 циліндричних предметів у картонному корпусі з написом «smoke», 4 дерев`яні палиці, пофарбовані в червоний колір. В салоні автомобіля виявлено 2 дерев`яні бейсбольні бити довжиною, 50 см та 60 см. Біля правих передніх пасажирських дверей виявлено тканевий камуфляжний чохол, довжиною 47 см, та металевий предмет схожий на мачете, з довжиною клинка 45 см, загальною довжиною 58 см. Біля дерева, розташованого поряд з дерев`яним парканом домоволодіння АДРЕСА_3 , на відстані приблизно 8 м праворуч від воріт виявлено 4 металеві гільзи до пістолета (а.с.185, 186 том 1);
- протоколом огляду від 01.08.2015 року, з якого вбачається, що було оглянуто пістолет «Zoraki-Mod 914-S», заводський номер НОМЕР_3 , та магазин до нього, які добровільно видав свідок ОСОБА_60 . Оглядом встановлено, що в магазині, який знаходиться в рукоятці ствола, мається 5 патронів з гумовими кулями чорного кольору. При огляді каналу ствола встановлено, що в каналі ствола відсутня заглушка (а.с.187, 188 том 1);
- протоколом огляду від 01.08.2015 року, з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_4 , який знаходився на узбіччі дороги біля будинку № 19 по вул. Миру в с. Кирпичне. В автомобілі на водійському сидінні було виявлено відеореєстратор, але з відсутньою картою пам`яті (а.с.189, 190 том 1);
- протоколу огляду від 01.08.2015 року, з якого вбачається, що було оглянуто два фрагменти гумової кулі, вилученої з тіла потерпілого ОСОБА_8 . Краї вказаної кулі мають сліди нерівних розривів (а.с.191 том 1);
- висновком експерта № 528-ЗТ від 20.10.2015 року, з якого вбачається, що два полімерних фрагменти, вилучені 01.08.2015 з тіла потерпілого ОСОБА_8 , до боєприпасів не належать, є елементами споряджання гумовою кулею до патронів несмертельної (травматичної) дії калібру 9 мм, могли бути стріляні з травматичного пістолета калібру 9 мм або з будь-якої іншої зброї під патрон 9 мм з крізним каналом ствола. Слідів від зброї придатних для ідентифікації на них не виявлено (а.с.205-207 том 1);
- висновком експерта № 254/167вр від 04.11.2015 року, з якого вбачається, що дванадцять предметів циліндричної форми (об`єкти № 12), вилучені 01.08.2015 під час проведення огляду місця події біля будинку № 21-а по вул.Миру в с.Кирпичне Мелітопольського району в багажному відділенні автомобіля «Mercedes 300 TE», є піротехнічними виробами промислового виготовлення, які до боєприпасів не відносяться; 7 з них призначені для створення світло-шумових ефектів, а 5 для створення задимлення (а.с.217-227 том 1). Всі вищевказані 12 піротехнічних виробів згідно з актом № 18/709 від 03.11.2015 знищено (а.с.216 том 1);
- висновком експерта № 542-ЗТ від 23.10.2015 року, з якого вбачається, що пістолет, вилучений 01.08.2015 під час огляду місця події по АДРЕСА_3 , є вогнепальною зброєю. Це гладко ствольна перероблена вогнепальна зброя, калібру 5,6 мм роздільного спорядження: патронник споряджається холостим патроном калібру 9 мм Р.А., картеч досилається шомполом з боку дульної частини (можливе використання доопрацьованих холостих патронів калібру 9 ммР.А., споряджених картеччю саморобним способом). Пістолет придатний до виробництва пострілів. Він має сліди переробки, а саме: видалена заглушка з каналу ствола шумового пістолета «Zoraki-Mod 914-S», заводський номер НОМЕР_3 , саморобним способом та установлена втулка з крізним каналом. Магазин є уніфікованою частиною пістолетів «Zoraki-Mod 914-S», калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччини. 5 патронів, вилучених 01.08.2015 під час проведення огляду місця події, а саме: ділянки місцевості біля дерев`яного паркану, яким огороджено територію домоволодіння АДРЕСА_3 , боєприпасами не є. Вони відносяться до травматичних (несмертельної дії) пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А., промислового виробництва України, призначені для використання травматичними пістолетами калібру 9 мм Р.А., придатні для виконання пострілу. 4 гільзи, вилучені там же під час огляду місця події, є частинами патронів, калібру 9 мм Р.А., виробництва України, боєприпасами не є. 4 гільзи мають на своїх поверхнях сліди від зброї, з якої вони були стріляні, гільзи придатні для ідентифікації зброї, з якої були вистріляні. Вищевказані гільзи відстріляні там же на місці події з пістолета «Zoraki-Mod 914-S», заводський номер НОМЕР_3 . 5 патронів, 4 гільзи, магазин виготовлені промисловим способом, пістолет виготовлений промисловим способом, але в його конструкцію внесені зміни саморобним способом, а саме: видалена заглушка з каналу ствола саморобним способом та установлена втулка з крізним каналом (а.с.5-11 том 2);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2015 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 впізнала особу за № 2, як таку, що 01.08.2015 приблизно о 12 годині 30 хвилин біля будинку № 21-а по вул. Миру в с. Кирпичне мала з її чоловіком ОСОБА_8 конфлікт, в ході якого вказана особа тримала в руці предмет, схожий на пістолет, на якому пересмикнувши затвор, здійснила декілька пострілів в бік її чоловіка. Особою під № 2 згідно протоколу є ОСОБА_6 (а.с.24, том 2);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2015 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_22 впізнав особу за № 2, як таку, що 01.08.2015 приблизно о 12 годині 30 хвилин біля будинку № 21-а по вул. Миру в с. Кирпичне мала конфлікт з ОСОБА_8 . При цьому, він бачив в руках у вказаної особи металевий предмет, зовні схожий на пістолет, з якого він здійснював постріли в бік ОСОБА_8 , знаходячись при цьому на близькій відстані. Особою під № 2 згідно протоколу є ОСОБА_6 (а.с.25 том 2);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2015 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_23 впізнав особу за № 2, як таку, що 01.08.2015 приблизно о 12 годині 30 хвилин біля будинку № 21-а по вул.Миру в с.Кирпичне мала конфлікт з ОСОБА_8 . При цьому, він бачив в руках у вказаної особи металевий предмет, зовні схожий на пістолет, з якого він здійснював постріли в бік ОСОБА_8 . Особою під № 2 згідно протоколу є ОСОБА_6 (а.с.26 том 2).

Колегія суддів вважає, що показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_45 , ОСОБА_50 , ОСОБА_55 , ОСОБА_58 , висновки експертів, протоколи слідчих дій, є належними, допустимими та достовірними, а у своїй сукупності достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, оскільки вони співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому щодо обставин вчинення останнім вищевказаних злочинів.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого про те, що відсутні докази винуватості його у вчиненні даних злочинів, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що показання потерпілого ОСОБА_8 зокрема про те, що ОСОБА_6 був з пістолетом в руках і навів на нього, він зразу ж кинувся до ОСОБА_6 , схватив його за руку, почалася боротьба, він намагався забрати пістолет у ОСОБА_6 , останній здійснив один постріл у нього, він продовжував забирати пістолет, але ОСОБА_6 вистрелив йому в бік, Він присів, а потім різко піднявся і наніс тому удар зліва в голову, від вказаного удару ОСОБА_6 почав падати, він вихватив у нього пістолет, коли ОСОБА_6 почав підійматись то він цим пістолетом наніс йому удар в голову, від чого пістолет довільно вистрелив; які узгоджуються, як з показаннями свідка ОСОБА_22 зокрема про те, що ОСОБА_61 вискочив з автомобіля і підбіг до синьої «дев`ятки» тут вийшов з-під дерева ОСОБА_38 . В руках у нього був пістолет, він вистрілив у Борисова, пістолет він чітко бачив в руках ОСОБА_6 і вистрілив він майже в упор. У ОСОБА_40 в руках була дерев`яна палиця і він накинувся на ОСОБА_6 , пострілів було приблизно 4-5, ОСОБА_36 відібрав у ОСОБА_6 пістолет, але він не бачив, щоб ОСОБА_8 з нього стріляв, у ОСОБА_8 був прострелений бік, розбита голова, у ОСОБА_6 теж була кров на обличчі; так і свідка ОСОБА_62 зокрема про те, що побачив, що ОСОБА_37 стоїть на коліні, бік прострелений, ОСОБА_6 стояв перед ним, він кинувся до ОСОБА_44 і допоміг ОСОБА_8 забрати у нього пістолет, ОСОБА_36 наніс удар пістолетом в голову ОСОБА_6 і в цей час пролунав постріл; колегія суддів вважає ці докази несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема з висновками експерта № 939 від 10 лютого 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 мав тілесні ушкодження: рану лівої половини грудної клітини по середній пахвовій лінії на рівні 11-го ребра, непроникаючу в грудну порожнину, що піддалась хірургічному лікуванню, з наявністю фрагментів резинової кулі; рану правої тім`яної області, що піддалась хірургічному лікуванню, та загоїлась з утворенням рубців. Рана грудної клітини та голови кваліфікуються як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6, але не більше 21 дня; висновками експерта № 542-ЗТ від 23.10.2015 року, з якого вбачається, що пістолет, вилучений 01.08.2015 під час огляду місця події по АДРЕСА_3 , є вогнепальною зброєю, свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини, передбаченні ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що він ставиться критично до показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 стосовно того, звідки взявся пістолет і з нього стріляв тільки один із чоловіків зі сторони потерпілого, суперечать зібраним у ході судового розгляду доказам.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що всі предмети матеріального світу, можуть вільно передаватися від особи до особи, окрім тих, обіг яких заборонений або обмежений законом, а на сьогоднішній день закону, який би забороняв або обмежував в Україні обіг таких речей, як вогнепальна зброя, немає, тобто в його діях немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, то вони є безпідставними, оскільки норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття "закон", яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України. (Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.05.2018 року (№ 127/27182/15-к).

Не заслуговують уваги доводи обвинуваченого і про те, що він знаходився в стані необхідної оборони, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з огляду на наступне.

За змістом статті 36 КК необхідна оборона - це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом. Такими, відповідно до частини першої статті 36 КК, є будь-які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, та у зв`язку з цим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів. В основі розмежування умисного заподіяння тілесних ушкоджень та умисного заподіяння тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони перебуває мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , маючи намір уникнути затримання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, дістав пістолет та умисно здійснив декілька пострілів з вищевказаного пістолета в ОСОБА_8 , заподіявши йому тілесні ушкодження, а саме: рану лівої половини грудної клітини по середній пахвовій лінії на рівні 11-го ребра, непроникаючу в грудну порожнину, що піддалась хірургічному лікуванню, з наявністю фрагментів резинової кулі; рану правої тім`яної області, що піддалась хірургічному лікуванню, та загоїлась з утворенням рубців, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що дії потерпілого ОСОБА_8 , який правомірно намагався затримати осіб, які вчинили хуліганські дії відносно нього та його сім`ї, за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_6 , які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

При цьому судом першої інстанції було враховано наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, а саме закрита черепна - мозкова травма, рана лобної області, вогнепальна рана потиличній області голови (т. 2 а.с. 36-38).

Отже, вважати, що обвинувачений, здійснюючи декілька пострілів з пістолета в життєво-важливі органи ОСОБА_8 , перебував в стані необхідної оборони, але перевищив її межі, про що фактично йдеться у апеляції обвинуваченого, немає ніяких правових підстав.

Колегія суддів вважає, що поєднання обставин, обстановки та умов, за яких було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_8 , поведінку обвинуваченого до вчинення злочину і під час вчинення ним злочину, свідчить про те, що вчинення цього злочину було викликане бажанням ОСОБА_6 вчинити розправу над потерпілим. При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що він ставиться критично до показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 стосовно того, що кілька чоловіків та жінок з битами, металевими трубами накинулися на ОСОБА_6 та наносили йому удари цими предметами, суперечать зібраним у ході судового розгляду доказам.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними і інші доводи обвинуваченого, зокрема про те, що:

- судом першої інстанції не звернуто уваги на питання - при яких обставинах він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 . В судовому засіданні ніхто не заперечував той факт, що ОСОБА_6 вистрелив з пістолета, після того як ОСОБА_8 наніс удар дерев`яною палицею йому по голові. Тобто згідно обставин в яких опинився ОСОБА_6 він з метою захисту від нападу озброєної людини не мав іншого виходу як застосувати травматичну зброю, та спричинити нападнику тілесні ушкодження;

- вважає, що при тих обставинах які виникли біля будинку № 21-а по вул. Миру в с. Кирпичне, ОСОБА_6 знаходився в стані необхідної оборони і повинен був звільнений від кримінальної відповідальності по ст. 125 КК України;

- суд першої інстанції не дав оцінку показам потерпілого ОСОБА_8 які повністю спростовуються висновком експерта № 586 від 19.07.2016 р. де вказано, що у нього були тілесні ушкодження - закрита черепна - мозкова травма, рана лобній області, вогнепальна рана потиличній області голови.

Таким чином, доводи обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, є необґрунтованими, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції.

У зв`язку з цим, не заслуговують доводи потерпілого ОСОБА_65 про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд помилково кваліфікував за ч. 2 ст. 125 КК України, замість кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 296 КК України, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Як вбачається з матеріалів провадження висновки суду першої інстанції про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені ним злочину, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України, є правильним, вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки в його основу покладено належні, допустимі досліджені в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження у сукупності.

Так, в основу обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним хуліганства із застосуванням вогнепальної зброї, потерпілим, зокрема покладені обставини про те, що ОСОБА_6 прибув до будинку де проживає ОСОБА_8 , де, діючи з хуліганських спонукань, тобто, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і умисно порушуючи громадський порядок в частині норм моральності поведінки у громадських місцях, з метою залякування, кинув на територію вказаного домоволодіння дві світло-шумові гранати «FLASH», які вибухнули.
Дослідивши вказані докази, надавши кожному з них і їм у сукупності належну оцінку з точки зору достатності й допустимості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину. Такий висновок суду достатньо мотивований й ґрунтуються на даних, які були належним чином перевірені в судовому засіданні та змістовно наведені у вироку.

Як встановлено судом, на протязі всього судового провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнавав і ніяких вказівок щодо кидання світло-шумових гранат на подвір`я потерпілого він нікому не давав. У нього дійсно були в автомобілі такі гранати, але хто їх взяв з автомобіля і кинув на подвір`я ОСОБА_8 йому невідомо. СвідкиОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_66 та ОСОБА_67 , кожен окремо пояснили в суді, що ніхто з них не кидав гранати на подвір`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 їм не казав таке робити.
При цьому будь-які об`єктивні дані, які б спростовували такі показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 та поза усяким розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_6 вчинив хуліганство із застосуванням вогнепальної зброї, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином, всі доводи потерпілого про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у повному обсязі спростовуються сукупністю вивчених, проаналізованих та наведених у вироку доказів, і висновки суду про кваліфікацію цих дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, колегія суддів вважає правильними та такими, що відповідають вимогам закону.

Доводи потерпілого та прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність до обвинуваченого ОСОБА_6 та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості, є такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Згідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, веде активну волонтерську діяльність під час проведення АТО, що підтверджується наданими суду документами, а тому районний суд визнав можливим не призначати йому реальне позбавлення волі і правильно застосував до нього ст. 75 КК України.

Доводи апелянтів про те, що той своєї вини не визнав, щиро не розкаявся, шкоду не відшкодував, не вибачився, не може бути підставою для призначення більш суворого покарання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнавати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, інші обставини, згідно ст. 67 КК України, до обтяжуючих не відносяться.

Не заслуговують уваги доводи апелянтів і про те, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, оскільки останній веде активну волонтерську діяльність по захисту Батьківщини.

Враховуючи вищевказане, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, нагороджений медаллю Української православної церкви Київського Патріархату, має подяку від заступника Міністра оборони України (т. 2 а.с. 87-88), колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням шляхом визначення іспитового строку та встановлення контролю за його поведінкою, є законним, при цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що застосування в даному випадку до обвинуваченого ст. ст. 75, 76 КК України в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді: