Справа №573/1761/18
Номер провадження 1-кп/573/26/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченої за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 135 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15 липня 2018 року за № 0000338

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 та ч. 3 ст. 135 КК України.

Ухвалою суду від 24 січня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб, тобто по 24 березня 2019 року включно.

Ухвалою Білопільського районного суду від 24 січня 2019 року обвинуваченій ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, застосувавши до останньої запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб з дня винесення даної ухвали, тобто по 24 березня 2019 року включно.

У судовому засіданні прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, оскільки строк дії запобіжного заходу відносно останніх закінчується 24 березня 2019 року. Вважає, що зазначений запобіжний захід буде виправданим, враховуючи обставини вчинених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку та зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 за призначенням - адвокат ОСОБА_5 проти продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, мотивуючи тим, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, а зазначені прокурором ризики, про які йдеться у клопотанні, не підтверджені відповідними доказами. Вважають за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із думкою свого захисника.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 проти продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечувала, захисник останньої за призначенням адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_4 .

Представник потерпілого начальник служби у справах дітей Білопільської РДА ОСОБА_7 до суду не з`явилася в зв`язку із перебуванням на навчанні, про що надала відповідну заяву про проведення судового засідання без її участі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування згідно ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 16 липня 2018 року ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який декілька разів продовжувався, востаннє по 24 березня 2019 року включно.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту ухвалою Білопільського районного суду від 11 жовтня 2018 року, який востаннє продовжено ухвалою суду по 03 лютого 2019 року включно, заборонивши їй залишати вказане житло в період часу з 19.00 години до 06.00 години наступного дня, без застосування електронного засобу контролю з накладанням наступних обов`язків: 1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися буз дозволу прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання та реєстрації с. Кальченки, Білопільський район, Сумська область; 3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими.

Проте, остання порушила дотримання умов застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тому ухвалою суду від 24 січня 2019 року обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосувавши до останньої запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб з дня винесення даної ухвали, тобто по 24 березня 2019 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Виходячи з вимог частини першої статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року справа «Харченко проти України», від 02 жовтня 2014 року справа «Воляник проти України», від 17 квітня 2014 року справа «Анатолій Руденко проти України», від 26 червня 2014 року справа «Ливада проти України», від 17 липня 2014 року справа «Осаковський проти України», суд повинен належним чином обґрунтовувати необхідність тримання під вартою осіб під час продовження строків тримання під вартою та кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.

На даний час ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися і не зникли, та виправдовують тримання останнього під вартою. При цьому, всі фактичні обставини судом на даний час не встановлено, покази у суді обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є суперечливими між собою, триває судове слідство, під час якого письмові докази у справі ще не досліджено, не допитані свідки, які проживають у одній місцевості із обвинуваченим, тому ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може здійснити спроби перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків, розуміючи невідворотність покарання, переховуватись від суду чи іншим чином перешкодити встановленню істини по справі.

Доказів, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який або його скасування на даний час суду не надано. Клопотання захисника ОСОБА_5 щодо обрання відносно останнього менш тяжкого запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки як встановлено під час судового розгляду справи вказаний будинок є непридатний для проживання.

А тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків в ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, а також для забезпечення виконання вироку суду, суд приходить до висновку про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів, тобто по 18 травня 2019 включно.

Щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , обвинуваченій за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 135 КК України у виді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

11 жовтня 2018 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який є менш суворим ніж запобіжний захід у виді тримання під вартою, проте остання порушила умови застосування вказаного запобіжного заходу, залишивши будинок за місцем проживання та ухилившись від покладених на неї обов`язків.
24 січня 2019 року, згідно із вимогами ст. 178 КПК України, враховуючи порушення ОСОБА_4 дотримання умов застосування запобіжного заходу обраного раніше у виді домашнього арешту, а саме: залишення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутність у обвинуваченої ОСОБА_4 постійного місця проживання та роботи, сталих соціальних зав`язків, незадовільний майновий стан останньої та враховуючи наявність ризиків, які існували на час застосування відносно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту згідно ст. 177 КПК України, суд прийшов до висновку про обрання відносно останньої запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доказів, які б на даний час свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який або його скасування суду не надано, обвинувачена ОСОБА_4 проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечувала. А тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків в ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, а також для забезпечення виконання вироку суду, суд приходить до висновку про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, тобто по 18 травня 2019 року включно без визначення розміру застави.

Таким чином суд вважає, що прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в майбутньому не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу.
Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб.

Суд вважає, що на даному етапі вказана міра запобіжного заходу є такою, що відповідає інтересам обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 та в достатній мірі забезпечить дотримання виконання ними покладених процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 197, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком на 60 діб з дня винесення даної ухвали, тобто по 18 травня 2019 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який - відмовити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком на 60 діб з дня винесення даної ухвали, тобто по 18 травня 2019 року включно.

Копію даної ухвали направити державній установі «Сумський слідчий ізолятор» для виконання.

Встановити строк дії ухвали по 18 травня 2019 року включно.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: