Дата документу 06.12.2018 Справа № 335/8979/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/8979/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/192/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

представник власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 05 жовтня 2018 року, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе 8, в автомобілі «Lexus LX 470», в кузові чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 , яким управляв ОСОБА_11 , з наведенням переліку майна.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно має на меті збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на полуавтоматичну гладкоствольну мисливську рушницю «HaBsanEscourt» калібр 12 мм, з маркуванням НОМЕР_2 , та в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно власнику - ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що полуавтоматична гладкоствольна мисливська рушниця «HaBsan Escourt», яка у день обшуку перебувала у вищевказаному автомобілі, належить особисто ОСОБА_7 . Крім того, останній мав офіційний дозвіл на вказану зброю. Жодним чином в рішенні суду не вмотивовано, яке відношення до даного кримінального провадження має вказана мисливська рушниця. Крім того, в своїй ухвалі слідчий суддя не зазначив, які докази вказують на те, що вилучена із автомобіля належна ОСОБА_7 мисливська рушниця відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Також ухвала слідчого судді не містить доведення ризиків щодо такого майна, зокрема щодо його збереження як речового доказу. Адже, ОСОБА_7 не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Також останньому невідомий ОСОБА_12 , який начебто є причетним до вимагання грошових коштів. Також апелянт звертає увагу на те, що висновок слідчого судді про те, що стороною захисту під час судового засідання у справі не надано даних, що вилучене належне ОСОБА_7 майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не відповідає дійсності, через те, що власником майна та його адвокатом надавались мотивовані заперечення та документи на їх підтвердження. При цьому поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що відповідно до вимог закону, не ОСОБА_7 повинен довести відсутність критеріїв, зазначених у статті 98 КПК України, а слідчий та прокурор повинні довести їх наявність шляхом належного мотивування свого клопотання про арешт майна та надання суду відповідних належних доказів. Викладені обставини, на думку апелянта, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при прийнятті рішення про накладення арешту на належну ОСОБА_7 мисливську рушницю, є підставами для скасування ухвали слідчого судді в цій частинні, а також для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт належного ОСОБА_7 майна.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 22800 гривень, які належать ОСОБА_8 , та в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а також зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_8 належне їй майно (грошові кошти).
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що обшук проводився у автомобілі, який належить саме ОСОБА_8 . На час зупинення автомобіля, за його кермом перебував її чоловік - ОСОБА_11 . Крім того, ОСОБА_8 довела належність вказаних грошових коштів їй та її чоловіку, зазначила із наданням належних доказів джерела їх походження, та зазначила цілі на які вказані кошти були спрямовані, і за яких обставин вони у день обшуку перебували в належному їй автомобілі. Жодним чином в рішенні суду не вмотивовано, яке відношення належні ОСОБА_8 грошові кошти мають до даного кримінального провадження. В своєму рішенні слідчий суддя не зазначив, які докази вказують на те, що вилучені із автомобіля належні ОСОБА_8 грошові кошти відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Також ухвала слідчого судді не містить доведення ризиків щодо такого майна, зокрема щодо його збереження як речового доказу. Адже, ОСОБА_8 не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Також їй невідомий ОСОБА_12 , який начебто є причетним до вимагання грошових коштів. Крім того, в своїй ухвалі слідчий суддя зазначає про те, що стороною захисту під час судового засідання у справі не надано даних про те, що вилучене належне ОСОБА_8 майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане не відповідає дійсності, через те, що власником майна та його адвокатом надавались мотивовані заперечення та документи на їх підтвердження. При цьому поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що відповідно до вимог закону, не ОСОБА_8 повинна довести відсутність критеріїв, зазначеним у статті 98 КПК України, а слідчий та прокурор повинні довести їх наявність шляхом належного мотивування свого клопотання про арешт майна та надання суду відповідних належних доказів. Викладені обставини, на думку апелянта, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при прийнятті рішення про накладення арешту на належні ОСОБА_8 грошові кошти, є підставами для скасування ухвали слідчого судді в цій частині, а також для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт належного ОСОБА_8 майна.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на травматичний пістолет «Вій», калібр 9 мм, з написом на рукоятці «LVT-0132», 1976 року та в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та повернути вилучене майно його власнику ОСОБА_9 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що травматичний пістолет «ВІЙ» належить особисто ОСОБА_9 . Останній має офіційний дозвіл на вказану зброю. Крім того, жодним чином в рішенні суду не вмотивовано, яке відношення має до даного кримінального провадження належний ОСОБА_9 травматичний пістолет. В своєму рішенні слідчий суддя не зазначив, які докази вказують на те, що вилучений із автомобіля належний ОСОБА_9 травматичний пістолет відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Також ухвала слідчого судді не містить доведення ризиків щодо такого майна, зокрема щодо його збереження як речового доказу. ОСОБА_9 не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Також йому невідомий ОСОБА_12 , який начебто є причетним до вимагання грошових коштів. Крім того, в своїй ухвалі слідчий суддя зазначає про те, що стороною захисту під час судового засідання у справі не надано даних про те, що вилучене належне ОСОБА_9 майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане не відповідає дійсності, через те, що власником майна та його адвокатом надавались мотивовані заперечення та документи на їх підтвердження. При цьому поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що відповідно до вимог закону, не ОСОБА_9 повинен довести відсутність критеріїв, зазначеним у статті 98 КПК України, а слідчий та прокурор, повинні довести їх наявність, шляхом належного мотивування свого клопотання про арешт майна та надання суду відповідних належних доказів. Викладені обставини, на думку апелянта, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при прийнятті рішення про накладення арешту на належний ОСОБА_9 травматичний пістолет, є підставами для скасування ухвали слідчого судді в цій частинні, а також для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт належного ОСОБА_9 майна.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

У клопотанні зазначила, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що група невстановлених осіб, із застосуванням насилля, вимагають грошові кошти у мешканців міста Запоріжжя. Під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що причетним до вчинення вказаного злочину є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та управляє транспортним засобом - автомобілем «Lexus LX 470», в кузові чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 . З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 05 жовтня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе 8, було проведено обшук автомобіля «Lexus LX 470», в кузові чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 , яким управляв ОСОБА_11 , у ході проведення якого виявлено та вилучено об`єкти для подальшого проведення судових експертиз, огляду предметів та визнання їх доказами. Зазначено перелік вилученого майна.

Заслухавши доповідь судді; думку представника власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підтримання апеляційних скарг; прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону не в повній мірі враховані при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначила, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідча надала витяг з ЄРДР за за № 0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що вилучене майно під час обшуку 05 жовтня 2018 року, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе 8, в автомобілі «Lexus LX 470», в кузові чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 , яким управляв УрсуленкоД.О., а саме: полуавтоматична гладкоствольна мисливська рушниця «HaBsanEscourt» калібр 12 мм, з маркуванням НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 22800 гривень, які належать ОСОБА_8 , травматичний пістолет «Вій», калібр 9 мм, з написом на рукоятці «LVT-0132», 1976 року, який належить ОСОБА_9 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, на що обґрунтовано вказано в апеляційних скаргах.
Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що у клопотанні слідчої відсутня інформація щодо самої події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, та обставин його вчинення.
В матеріалах, доданих до клопотання, відсутні повідомлення про підозру будь-якій особі, а також немає цивільних позовів.
Отже, взагалі незрозуміло, яке саме відношення вказане майно має до даного кримінального провадження, та як воно може бути використано в якості доказу, виходячи з того, що власниками даного майна є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується відповідними документами, які долучені до матеріалів провадження.

Більш того, при апеляційному розгляді прокурор зазначив, що на цей час повідомлено про підозру іншим особам, та в ході досудового розслідування встановлено, що вищевказане майно відношення до цього провадження не має.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту слідчим і прокурором не доведено.
Отже доводи апеляційних скарг представника власників арештованого майна адвоката ОСОБА_10 , викладені в апеляційних скаргах та при апеляційному розгляді, є слушними.
Слідчий суддя на недоліки клопотання та доданих до нього матеріалів уваги не звернув, всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не перевірив, та дійшов помилкового висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала у вказаній частині не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання слідчої в частині накладення арешту на полуавтоматичну гладкоствольну мисливську рушницю «HaBsanEscourt» калібр 12 мм, з маркуванням НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 22800 гривень, травматичний пістолет «Вій», калібр 9 мм, з написом на рукоятці «LVT-0132», 1976 року.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги представника власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 05 жовтня 2018 року, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе 8, в автомобілі «Lexus LX 470», в кузові чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 , яким управляв УрсуленкоД.О., з наведенням переліку майна, скасувати в частині накладення арешту на полуавтоматичну гладкоствольну мисливську рушницю «HaBsanEscourt» калібр 12 мм, з маркуванням НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 22800 гривень, травматичний пістолет «Вій», калібр 9 мм, з написом на рукоятці «LVT-0132», 1976 року.
Постановити у вказаній частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчої в частині накладення арешту на вищевказане майно.
У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4