Пр. 1-кп/336/73/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт за п.п. 2, 3, 10 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. ст.. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полярний, Мурманської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, військовозобов`язаного, який має середньотехнічну освіту, працюючого комірником в ТОВ ЗНА «Лідер Електрик», розлученого, який має малолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 10 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. ст.. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 15.01.2019 р. надав до суду клопотання про продовження строку обраного раніше запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , строк дії якого закінчується о 09.00 год. 17.01.2019 року, виконавши вимоги ч. 2 ст. 184 КПК України щодо надання копїї клопотання обвинуваченому.

Проте у судове засідання, призначене на 10.00 год. 15.01.2019 року жодний з захисників ОСОБА_7 , ані адвокат ОСОБА_8 , ані адвокат ОСОБА_9 , не з`явились. Про призначення судового розгляду на 10.00 год. 15.01.2019 року адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлені секретарем судового засідання ОСОБА_4 в телефонному режимі, про що в матеріалах справи містяться телефонограми. Окрім того, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 електронною поштою надсилались копії ухвал суду від 11.10.2018 року, якою було визначено графік проведення судових засідань на період до 29.03.2019 року, в тому числі і на дату 15.01.2019 року, про доставлення яких в матеріалах справи містяться відомості.

Розгляд клопотання у зв`язку з неявкою захисників ОСОБА_7 у судове засідання 15.01.2019 року о 10.00 год. перенесено на 12.00 год. 15.01.2019 року з одночасним залученням захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 КПК України на підставі ч. 1 ст. 53 КПК України, у відповідності до якої суд залучає захисника в порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника, а прибуття обраного захисника неможливе.

В судовому засіданні 15.01.2019 року прокурор підтримав клопотання про продовження строку обраного раніше запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , при цьому посилався на ризики, що існували раніше при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, а саме обвинувачений може ухилитись від суду та від виконання процесуальних обов`язків, впливати на потерпілих, свідків. Окрім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які мають незворотній характер, оскільки завдана його діями шкода жодним чином не може бути усунута потерпілим, при цьому обвинувачений зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини право на життя, скоїв особливо тяжкі злочини, за які КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Усвідомлюючи вказані наслідки, ОСОБА_7 з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Прокурор посилається на рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілійков проти Болгарії», в якому суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у справі «Літельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обвинувачений у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважає, що його взагалі неможна судити, тому як обвинувачення є надуманим, а суд не повинен розглядати брехню.

Його захисник, залучений на окрему процесуальну дію, заперечував проти клопотання прокурора, оскільки воно не обґрунтоване, вважає, що запобіжний захід ОСОБА_7 може бути змінено на домашній арешт, в умовах якого буде забезпечено його належну процесуальну поведінку.

Свалов проти клопотання захисника заперечує, оскільки взагалі не бажає участі інших, ніж обрано ним, захисників в розгляді справи. а також тому, що обвинувачення відносно нього є неправдивим і справу треба закривати.

Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частина 2 статті 331 КПК України передбачає, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При продовженні строку дії запобіжного заходу має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що обвинуваченому висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом, в зв`язку з цим суд не приймає до уваги посилання прокурора в своєму клопотанні на докази, які є одночасно доказами по кримінальному провадженню, які ще не досліджені судом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Враховуються зокрема й ті обставини, що обвинувачений може здійснювати вплив на свідків в даному провадженні, з метою зміни останніми показань. До такого висновку суд приходить, зокрема, на підставі тієї обставини, що до суду із заявами про надання дозволу на короткострокове побачення зі ОСОБА_7 у СІЗО-10 звертались ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (колишня дружина і кума ОСОБА_7 ), на яких у судових засіданнях ОСОБА_7 посилався як на свідків, які в подальшому стороною захисту у кримінальному провадженні можуть бути заявлені як свідки захисту, а тому побачення та вільне спілкування обвинуваченого з вказаними свідками може вплинути на достовірність показів останнього, що будуть досліджуватись судом, а також в свою чергу вказані особи можуть дізнатись про обставини подій від самого обвинуваченого.

Також у суду є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки за поясненнями самого ОСОБА_7 він в період часу між двома подіями злочинів певний час працював за межами України, а з цього слідує що він безперешкодно може залишити межі України.

Крім того, на протязі тривалого часу судового розгляду суд позбавлений можливості досліджувати докази, не порушуючи право ОСОБА_7 на захист, через чисельні неявки в судові засідання обраних ним захисників, бажання ОСОБА_7 , щоб його захищали саме ці захисники, не зважаючи на зриви судових засідань через їх завантаженість іншими справами, віддаленість їх знаходження від м. Запоріжжя (проживання і місце роботи в м. Києві), через що розгляд цієї справи затягується, в чому суд вбачає зловживання ОСОБА_7 своїм правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Досліджені обставини провадження вказують на те, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 , а саме: є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, в подальшому затягувати судовий розгляд. На даний час колегія суддів не вбачає підстав зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає задоволенню, натомість з вказаних підстав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний заходів у виді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора Прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 9-00 годин 18 березня 2019 року включно.

Строк дії цієї ухвали в частині продовження строку тримання під вартою починається з 9 години 17 січня 2019 року і триває до 9-00 години 18 березня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_13

ОСОБА_3