Ухвала
Іменем України
29 січня 2019 р.

м. Київ
Справа № 621/169/17
Провадження № 51-10188 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Ухвалою Харківського апеляційного судувід 30 жовтня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки формально посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, прокурор у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду та не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до положень статей 370, 412, 413, 414, 419 КПК України, а також статей 50, 65 КК України у їх взаємозв`язку.

Крім того, прокурор не зазначає, які доводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд, не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також, касаційна скарга прокурора не містить вказівки на те, у чому конкретно полягає явна несправедливість покарання, призначеного засудженому із огляду на його вид і розмір відповідно до ст. 414 КПК України.

Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргупрокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3