Провадження № 1-кп/344/829/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив привласнення чужого майна (грошових коштів), яке перебувало у його віданні.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 17.08.2016 ОСОБА_4 був працевлаштований на посаду водія експедитора у ФОП ОСОБА_5 17.08.2016 між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір про повну матеріальну відповідальність у відповідності до якого працівник, який виконує роботу водія, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості матеріальних цінностей, переданих йому для зберігання роботодавцем, а також за незабезпечення цілості грошових коштів, отриманих за реалізовані товарно-матеріальні цінності. У ОСОБА_4 під час виконання своїх трудових обов`язків водія експедитора виник умисел на привласнення грошових коштів отриманих від фізичних осіб підприємців за реалізовані ним товарно-матеріальні цінності, що йому не належать. 26.11.2016 року ОСОБА_4 отримавши для реалізації сантехнічне обладнання у ФОП ОСОБА_5 , відвантажив частину товару ПП ОСОБА_7 на суму 5042,00 грн. згідно накладної №SD00-0297074 від 26.10.2016 року, ПП ОСОБА_8 на суму 4462,12 грн. згідно накладної № SD00-0295934 від 25.10.2016 року, ПП ОСОБА_9 на суму 2214,05 грн. згідно накладної № SD00-0285255 від 12.10.2016 року. В подальшому, ОСОБА_4 маючи намір обернути виручені від реалізації продукції грошові кошти роботодавця на свою користь, 26.10.2016 року, після поставки товару до суб`єктів підприємницької діяльності, прибув до ФОП ОСОБА_5 за місцем здійснення його підприємницької діяльності, по АДРЕСА_2 , не передавши виручені від продажу товарів грошові кошти в сумі 11718,17 гривень, тим самим вчинивши незаконне привласнення майна ФОП ОСОБА_5 , шляхом приховування грошових коштів від встановленого роботодавцем обліку фінансів, розпорядившись ними та використавши їх на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно привласнив отримані від трьох суб`єктів підприємницької діяльності грошових коштів на загальну суму 11718,17 грн., чим заподіяв майнову шкоду ПП ОСОБА_5 на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що у 2016 році працював на посаді водія експедитора у ФОП ОСОБА_5 . Під час виконання своїх трудових обов`язків відвантажив товар, а саме сантехнічне обладнання підприємцям і за що отримав грошові кошти від реалізації товару, які повинен був передати за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 в сумі 11718,17 грн., проте не передав їх, а розпорядився ними на власний розсуд. У вчиненому щиро покаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 який раніше несудимий, злочин вчинив вперше, неодружений, нейтрально характеризується за попереднім місцем праці, висновок, наданий в досудовій доповіді органу пробації, обставин, які обтяжують і пом`якшують його покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - не встановлено. Обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття у вчиненому.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

Цивільний позов ФОП ОСОБА_5 (а.с.7-8) щодо стягнення матеріальних збитків, завданих злочином та не відшкодованих ОСОБА_4 слід задовольнити повністю на суму 11718 гривень 17 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути на користь ОСОБА_5 із ОСОБА_4 11718 гривень 17 копійок матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1