№1-кп/243/331/2018
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2018 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0002579 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працюючого слюсарем ремонтником водомірної майстерні КП «Словміськводоканал», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Під час досудового розслідування між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку з обвинувальним актом було направлено до суду.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В кінці вересня 2017 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись на пустирі, біля місця його постійного мешкання по АДРЕСА_2 , побачив кущі дикорослої рослини коноплі. В цей же час, на цьому ж місці у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, для особистого вживання, без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись на пустирі, біля місця його постійного мешкання по АДРЕСА_2 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06 травня 2000 року із зазначеного куща коноплі руками зламав декілька гілок, тим самим незаконно придбав для власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Після чого ОСОБА_4 незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, без використання транспортного засобу, переніс до місця свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де розклав зірвані гілки дикорослих конопель у літній кухні, що розташована на території вищевказаного домоволодіння, тим самим почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, без мети збуту.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, за допомогою рук перетер рослини особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу та розклав у паперові згортки, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, для особистого вживання, без мети збуту.

03 січня 2018 року у період часу з 08 год. 30 хв. до 09 год. 30 хв. працівниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, у присутності двох понятих за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: - речовини рослинного походження, масами 3,46 г, 2,76 г, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу , в перерахунку на суху речовину, становить 2,90г та 2,32 г відповідно (загальна маса 5,22 г).

Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, становить 6,22 г (у перерахунку на суху речовину маса складає 5,22 г), яку ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 у скоєнні цього злочину визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2017 року, яку було ним укладено з прокурором.

Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за частиною 1 статті 309 КК України. Усвідомлює небезпечність своєї злочинної поведінки. Під час досудового розслідування він розповів усі обставини скоєного ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, висловив своє бажання укласти з прокурором угоду про визнання винуватості.

Згідно висновку експертизи № 3/12-9 від 09 січня 2018 року представлені на дослідження речовини рослинного походження масами 3,46 г та 2,76 г є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 2,90 г та 2,32 г.

Відповідно до Таблиці № 1 Списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (з відповідними змінами), канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 - кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України, бо він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб каннабіс без мети збуту.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів убачається, що 25 січня 2018 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_8 , було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного частиною 1 статті 309 КК України, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; допомагати слідству сприяти у розкритті будь якого іншого кримінального правопорушення, за наявноті відомостей у ОСОБА_4 , щодо вчинення злочину будь якою особою . Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. Угода була підписана ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні зазначила про те, що при укладанні даної угоди від 25 січня 2017 року були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 25 січня 2017 року, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, його ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Відповідно до положень статті 12 КК України злочин, передбачений частиною 1 статті 309 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 25 січня 2018 року за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням частини 1 статті 309 КК України, щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у вигляді штрафу, розмір якого передбачено санкцією частини 1 статті 309 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, допиту ОСОБА_4 , суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частин 4, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, а саме право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений у присутності захисника ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості. Прокурор також просив затвердити зазначену угоду.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди від 25 січня 2018 року про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, необхідності в його застосуванні при судовому провадженні не вбачається.

Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 2,90 г, 2,32 г; фрагмент ПЕТ, на якому було виявлено смоло подібну речовину, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою 0,363 г та особливо небезпечний наркотичний засіб канабісу. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину) становить 0,08 г; фрагмент ПЕТ (без горловини), металевий предмет у пробці та кришка з полімерного матеріалу блакитного кольору, на яких виявлені мікрочастинки рослини роду коноплі та мікрокрокількість особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу в двох пакетах з полімерного матеріалу в опечатаному вигляді, на підставі положень статті 100 КПК України підлягають знищенню.

Під час досудового розслідування по справі була проведена судово-хімічна експертизи, витрати за якою згідно довідки експертної установи - Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складають 858 грн. 00 коп., які на підставі положень частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 ст.314, частиною 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 25 січня 2018 року, укладену між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження № 0002579 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначити йому покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 850 грн. в дохід держави.

Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 2,90 г, 2,32 г; фрагмент ПЕТ, на якому було виявлено смоло подібну речовину, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою 0,363 г та особливо небезпечний наркотичний засіб канабісу. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину) становить 0,08 г; фрагмент ПЕТ (без горловини), металевий предмет у пробці та кришка з полімерного матеріалу блакитного кольору, на яких виявлені мікрочастинки рослини роду коноплі та мікрокрокількість особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу в двох пакетах з полімерного матеріалу в опечатаному вигляді, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 658 від 12.01.2018 року - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 858 грн. 00 коп. за проведення експертизи № 3/12-9 від 09.01.2018 року Донецьким НДЕКЦ МВС України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджено угоду, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1