Справа №211/546/19 Провадження № 1-кп/211/370/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 04.01.2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою 9 класів, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей не має, зареєстрований: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ч. 1 ст. 76, ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3 185 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , представника потерпілого - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:
04.01.2019 року приблизно об 11:30 годині, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до вагонного депо Батуринська, що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Сергія Параджанова, 35, де побачили лом чорних металів, який належить СП «Вагонне депо Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Після чого, ОСОБА_3 , повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період часу з 11:30 до 12:30 години 04.01.2019 року, реалізовуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ними діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території Структурного підрозділу «Вагонне депо Батуринська» намагалися таємно викрасти лом чорних металів, однак не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 04.01.2019 року о 12:30 годин були викриті співробітниками воєнізованої охорони РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою між собою, намагалися спричинити загальний матеріальний збиток СП «Вагонне депо Батуринська» РФ» «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 645 від 16.01.2019 року, на суму 822,25 гривень.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив своїми показаннями обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 04.01.2019 року на теріторії ст.Батуринська разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 намагався вкрасти лист металу, однак їх дії були зупинені охороною. Він щиро кається у скоєному, просить не карати його суворо.

Визнавши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3 185 ч. 2 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. ст. 15 ч. 3 185 ч. 2 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за злочин проти власності, під наглядом у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, з 2007 року знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з приводу емоційно-нестійкого розладу особистості по імпульсивному типу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №7 від 22.01.2019 року, ОСОБА_3 в період вчинення інкримінованого йому правопорушення будь-якими хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, іншими психічними розладами не страждав, виявляв Акцентуацію особистісних рис по емоційно-лабільному типу, за своїм психічним станом як в період вчинення інкримінованого йому правопорушення міг, так і на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. (к.п. а.с.146-152).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, шо обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, позицію представника потерпілого щодо призначення покарання на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України суд не вбачає.

При цьому приймаючи до уваги те, що злочин обвинуваченим вчинено в період іспитового строку, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому, керуватися положеннями ст. 71 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч. 3 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, не відбутого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2018 року, яким він засуджений за ст. ст. 185 ч.3, 75, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

Речові докази: металеві предмети за зовнішніми ознаками схожі на деталі від залізничного вагону у кількості 6 штук, 5 клемних болтів, металевий лист розміром 120х30 см, які передані на відповідальне зберігання до СП "Криворізький відділ матеріально-технічного забезпечення" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" - вважати переданими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1