Справа № 571/1054/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №

№ 0000143 від 22.03.2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, офіційно не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125, ч.1 ст.347 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21 березня 2018 року приблизно о 14 год. 20 хв., перебуваючи по вулиці Центральній в с. Кам`яне Рокитнівського району, достовірне знаючи, що ОСОБА_6 є працівником Державної лісової охорони України, з метою уникнення відповідальності за незаконну порубку лісу, в якій його підозрювали працівники лісової охорони, оскільки бачили як він втікав з місця події, та які виконували свої службові обов`язки працівника правоохоронного органу по охороні лісу, яким є Державна лісова охорона України, за допомогою трактору марки «Т-40», умисно, з метою завдання шкоди працівникам правоохоронних органів, здійснив наїзд на службовий автомобіль марки «ВАЗ- 2121» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ДП СЛАП «Рокитнівський держспецлісгосп» та знаходився в службовому користуванні ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а ОСОБА_6 , який знаходився за кермом, отримав тілесні ушкодження. Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив ДП СЛАП «Рокитнівський держспецлісгосп» матеріальних збитків на загальну суму 18392 грн. 24 коп., завданих пошкодженням автомобіля.

Окрім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21.03.2018 року приблизно о 14 год. 20 хв. перебуваючи по вул. Центральній в с. Кам`яне Рокитнівського району, умисно, за допомогою трактору марки «Т-40», з метою завдання шкоди працівникам правоохоронних органів та уникнення відповідальності, здійснив наїзд на службовий автомобіль марки «ВАЗ-212І» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок наїзду помічник лісничого Кам`янського лісництва ДП СЛАП «Рокитнівський держспецлісгосп» ОСОБА_6 , який перебував за кермом вказаного автомобіля, отримав тілесні ушкодження у вигляді, глибокого забою тканин лівого ліктьового суглобу, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за першим епізодом за ч. 1 ст. 347 КК України, як пошкодження майна працівника правоохоронного органу, що знаходилось в його відповідальному володінні, у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків та за другим епізодом за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне провадження № 0000143 по обвинуваченню ОСОБА_3 в частині обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення було закрито ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2019 р. ^

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за обвинуваченням за ч.1 ст. 347 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, надав послідовні показання, які узгоджуються з обвинувальним актом, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений є особою молодого віку, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, дітей чи утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, потерпілі жодних претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мають, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено. Виходячи з такого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 347 КК України та відхилити клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з дійовим каяттям, зважаючи на невизначеність позиції останнього щодо визнання своєї вини протягом судового засідання та обставин відшкодування збитку протягом тривалого часу.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.347 КК України та призначити покарання у виді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя