КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1986/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Темп-3000» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2018 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 29.10.2018 року задоволено клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на вилучені під час огляду місця події 11.10.2018, в приміщенні Міжнародного виставкового центру, що за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 15 7 фрагментів чохлу від бронежилету «Корсар М3» з камуфляжним малюнком (окрасом), які належать ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» (), шляхом накладення заборони на розпорядження, користування та відчуження даного майна.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого Ірпінського міського суду Київської області від 29.10.2018 року, зобов`язати слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 повернути вилучене майно.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, що ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» є вітчизняним виробником спеціальних засобів індивідуального бронезахисту з повним циклом. Товариство не порушувало жодних прав інтелектуальної власності, зокрема на промисловий зразок камуфляжної тканини у кольорі «хижак», які належать ОСОБА_10 .

Представник зазначає, що слідчий з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» у встановленому КПК України порядку до суду не звертався. Постанова слідчого про визнання арештованого майна речовими доказами датована 10.10.2018 року, тобто ще до того, як були вилучені фрагменти бронежилету - 11.10.2018 року.

Крім того, апелянт зазначає, що органом досудового розслідування належним чином не доведено наявність обґрунтованої підозри в тому, що службові особи в порушення діючого законодавства вчинили дії, передбачені ст. 177 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим, в силу положень ч. 2 ст. 466 КПК України, згідно якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності процесуального керівника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001194 від 22.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 177 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що посадовими особами ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», здійснюється незаконне виробництво та реалізація виробів із камуфляжної тканини з використанням промислового зразку «Хижак», автором якого с ОСОБА_10 (патент України №28778, реєстраційний номер патенту в Міжнародній Організації Інтелектуальної власності «ОМ/086 664»), позиціонуючи це як власний винахід без дозволу автора, незаконно використовуючи промисловий зразок, що завдало матеріальної шкоди авторові, промислового зразку.
Постановою слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 10.10.2018 року вилучені під час проведення огляду в приміщенні Міжнародного виставкового центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 15, 7 фрагментів чохлу від бронежилету «Корсар М3» з камуфляжним малюнком (окрасом) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0001194 від 22.06.2018 року.
12.10.2018 року слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Ірпінського районного суду Київської області з клопотанням у якому просив накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 11.10.2018, в приміщенні Міжнародного виставкового центру, що за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 15, 7 фрагментів чохлу від бронежилету «Корсар М3» з камуфляжним малюнком (окрасом), які належать ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» (), шляхом накладення заборони на розпорядження, користування та відчуження даного майна, необхідність накладення якого обґрунтовував метою забезпечення збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 29.10.2018 року клопотання слідчого було задоволено.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, заслухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вилучені під час огляду місця події 11.10.2018, в приміщенні Міжнародного виставкового центру, що за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 15, 7 фрагментів чохлу від бронежилету «Корсар М3» з камуфляжним малюнком (окрасом), які належать ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» (), шляхом накладення заборони на розпорядження, користування та відчуження даного майна, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України є достатніми для висновку про те, що це майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а саме приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передача вищевказаного майна.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на вилучені під час огляду місця події 11.10.2018, в приміщенні Міжнародного виставкового центру, що за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 15 7 фрагментів чохлу від бронежилету «Корсар М3» з камуфляжним малюнком (окрасом), які належать ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» (), шляхом накладення заборони на розпорядження, користування та відчуження даного майна - залишити без змін, а апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Темп-3000» ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4