Справа № 296/1830/19
У Х В А Л А
Іменем України

25 лютого 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання прокурора військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, зазначивши, що у провадженні військової прокуратури Житомирського гарнізону знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

З 30.07.2013 року ОСОБА_4 проходила військову службу на посаді начальника сектору фінансового сектору санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 у військовому званні лейтенант.

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинна, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014 року повинна була прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ).

Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 вирішила стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_6 не прибула та незаконно ухилилась від подальшого проходження військової ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_8 , достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової ІНФОРМАЦІЯ_7 , чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

13 серпня 2015 року старшим прокурором групи прокурорів військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000433 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи що підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років, під загрозою тяжкості покарання підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим оголошена у розшук, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання в частині надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 188-190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживає: АДРЕСА_2 , з метою приводу для участі в розгляді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В решті клопотання залишити без задоволення.

Строк дії ухвали шість місяців з дня її винесення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.190 КПК України, ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.

Ухвала в частині відмови у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її постановлення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Ухвала в частині дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1