У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "25" жовтня 2018 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ПАМІРА КОМПЛЕКС» у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001392 від 08.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

01.10.2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ПАМІРА КОМПЛЕКС» звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, а саме з грошових коштів, які знаходяться на рахунках товариства в АТ «СБЕРБАНК», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» .
Як вбачається з клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року було накладено арешт на майно.
Сторони у судове засідання не прибули, однак слідчий суддя, у світлі норм ст.ст. 22, 26, 174 КПК України, уважає за можливе перейти до розгляду клопотання у їх відсутність, дослідивши наявні матеріали, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Згідно ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При цьому, відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У цьому випадку, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.09.2018 у справі накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках вказаних підприємств у АТ «СБЕРБАНК», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою забезпечення кримінального провадження, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, шляхом заборони відчуження зазначеного майна.
На цей час, дане кримінальне провадження розслідується, а тому, слідчий суддя сприймає критично доводи особа, яка подала дане клопотання в частині того, що арешт було накладено не обгрунтовано, адже у світлі цих норм встановлено, що вказане майно визнано речовим доказом, тобто є наявними приводи та підстави для такого арешту визначені ст. 170 КПК України.
Так як відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Та з урахуванням того, що згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт майна з метою збереження речових доказів допускає його застосування, як вид заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і до майна добросовісного набувача.
За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку у задоволенні клопотання з підстав наведних заявником у цьому клопотанні відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ПАМІРА КОМПЛЕКС» у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001392 від 08.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для безумовного виконання на всій території України.

Слідчий суддя