Провадженняпо справі №1-кп/522/104/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальном упровадженні №0002964 від 17.10.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, громадянин України, з середньою освітою, одружений, який має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживав за адресою: АДРЕСА_2 , немає судимості, ,

- за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_4
захисник - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки двомісячний строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ,оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, не зменшились і є підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні яких, на теперішній час, не допитано, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, просили застосувати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, про наступне.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не має постійного місця проживання, а саме, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів,найтяжче з яких карається позбавленням волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, у сукупності дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, які ще не допитані.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 176-178,331, 334, 369-372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обчислюється з 09.04.2019 року по 07.06.2019 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

09.04.2019