Кримінальне провадження № 703/3321/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001675 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, працюючого вартівником Смілянської міської поліклініки для дорослих, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого

- за ч. 2 ст. 286 КК України -

встановив:

ОСОБА_7 , 21 жовтня 2015 року близько 01 години 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi L 200» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул.. Незалежності в м. Сміла у напрямку с. Костянтинівка Смілянського району, неподалік мосту через річку Сріблянка проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з`їхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із елементом огородження дороги (відбійником) у результаті чого, пасажиру автомобіля «Mitsubishi L 200» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №02-01/1228 від 12 липня 2017 року по ступеню тяжкості відносяться до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, а саме, відкритого перелому кісток правої гомілки зі зміщенням, що є небезпечним для життя, закритий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, обширна рвана рана лівого стегна в верхній третині, множинні забійно-рвані рани калитки, обох яєчок, статевого члену, що відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями грубо порушив вимоги правил дорожнього руху України, а саме, п. 19.3 (у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення), пп. «б,д» п. 2.3 ( для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху).

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно, в жовтні 2015 року сталася дорожньо транспортна пригода в якій, з його вини, постраждав ОСОБА_10 .

Потерпілий в судовому засіданні думки, стосовно міри покарання обвинуваченому не висловив та вказав, що останнім йому частково відшкодована шкода в сумі 50000 гривень.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються. Тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись лише його допитом та дослідженням письмових даних, які характеризують його особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття у скоєному, активне сприяння в розкритті злочину та часткове відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в сумі 50000 гривень потерпілому.

Обтяжуючі покарання обставини відсутні.

Вирішуючи питання щодо виду покарання суд враховує всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість його наслідків, його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих обставин, висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства, відтак вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою.

Крім того, санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено альтернативне додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Суд вважає, що характер допущених обвинуваченим грубих порушень вимог правил дорожнього руху, внаслідок яких потерпілому були завдані в сукупності тілесні ушкодження середньої тяжкості, є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави слід стягнути витрати за проведення судових експертиз в сумі 2505 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 63, 65, 66, 70, 72, ч. 2 ст. 286 КК України, ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти відділ філії Державної установи «Центр пробації» про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу відділу пробації та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази:

- транспортний засіб «Mitsubishi L 200» д.н.з. НОМЕР_1 - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1