АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/823/18 Справа № 705/623/18 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старі Бабани Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 27.04.2001 року Уманським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.141, ст.44, ст.208, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.05.2004 року по відбуттю строку покарання;

2) 24.12.2004 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст.187 КК України до 4-х років позбавлення волі;

3) 31.03.2010 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

4) 10.11.2010 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.358, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі. 03.08.2013 року звільнений умовно-достроково на підставі ст.81 КК України згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2013 року;

5) 30.11.2015 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 19.09.2017 року по відбуттю строку покарання, судимості у законному порядку не зняті та не погашені,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.115 КК України на строк дев`ять років.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі рахується з моменту проголошення вироку.

Зарахувано ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18 грудня 2017 року по 27 вересня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 залишений у виді тримання під вартою в межах строків, визначених ухвалою суду від 27 вересня 2018 року.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи №1-000811 від 5 квітня 2018 року, в сумі 1144 гривні, стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.ст. 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду ОСОБА_9 засуджений за те, що 15 грудня 2017 року, близько 17 години, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переріс у бійку, з метою заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, тримаючи в руці кухонного ножа, наніс ним три удари в обличчя та один удар ножем в ділянку лівого стегна, від яких ОСОБА_10 залишився в положенні сидячи на стільці та втратив свідомість, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: лінійної вертикальної рани в ділянці міжбрів`я, вертикальної лінійної рани в ділянці лівого крила носа та вище нього в колоносовій ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також колото-різаної рани лівого стегна з ушкодженням лівої стегнової артерії, що супроводжувалась масивною зовнішньою кровотечею та призвело до знекровлення організму, яка виникла від дії гострих предметів, цілком можливо від нанесення удару кухонним ножем, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_9 , з метою приховування скоєного ним кримінального правопорушення, вставив ніж, яким спричинив ножові поранення ОСОБА_10 , в ліву руку останнього, тим самим маючи намір імітувати самогубство, та залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вироком суду в своїх апеляціях:

- прокурор не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 скасувати через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання 13 років позбавлення волі.

- обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в зв`язку з істотним порушенням КПК України і численних порушень його конституційних прав. При цьому ОСОБА_9 зазначає, що дана справа сфальсифікована органами досудового розслідування, з жодним матеріалом досудового розслідування він не був ознайомлений, свідки, які проходили по даному кримінальному провадженню без винятку являються зацікавленими особами в підтримці сторони обвинувачення. Крім того вказує, що експерт не приховуючи своєї прихильності до сторони обвинувачення вже не припускав, а переконував суд, що травми які були на обличчі у потерпілого нанесені кухонним ножем. Більш того, експерт заявив, що поранення від якого наступила смерть потерпілого було нанесено (професіоналом), оскільки поранення було нанесено чітко та професійно. Апелянт вважає, що обвинувачення у навмисному вбивстві, яке йому кваліфікують є грубою фальсифікацією даної справи та не справедливим рішенням суду першої інстанції по обвинуваченню його в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

- захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок районного суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції або змінити вирок і застосувати статтю Кримінального Кодексу України про менш тяжке кримінальне правопорушення. При цьому вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме, покази судово медичного експерта ОСОБА_11 суперечать іншим дослідженим доказам. Неправильне застосування кримінального закону:

- під час розгляду справи не встановлено мотивів які б вказували на прямий умисел ОСОБА_9 вчинити вбивство потерпілого, за життя вони були друзями, між ними раніше не було конфліктів.

- у звязку з агресивними діями потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 перебував у стані який загрожував його життю та здоров`ю, він ткнув ножем в область ноги ОСОБА_12 для того щоб останній прийшов до тями та його відпустив.

- на той момент ОСОБА_9 не бачив куди саме він попав ножем, але вважав що це місце не є небезпечним для життя потерпілого.

- після того як він побачив кров, ОСОБА_9 надав потерпілому невідкладну допомогу та перевязав рану при цьому вважав, що небезпека для життя потерпілого відсутня, а сам потерпілий відмовився від допомоги.

Судом не враховано, що потерпілий ОСОБА_10 , перебував у важкому ступені алкогольного сп`яніння, яке не давало йому можливості адекватно оцінити небезпеку, а після того як ОСОБА_9 залишив його самого він зняв повязку що призвело до втрати крові та смерті.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та підтримали свої апеляційні скарги і просили вирок суду скасувати та направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у злочині передбаченому ч.1 ст.115 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній них скаргах скаргах обвинуваченого та його захисника про те, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, неповно з`ясовані всі обставини справи, була допущена однобічність судового слідства, не грунтуються на матеріалах справи.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Виходячи з сукупності доказів, які отримали відповідну оцінку у вироку, суд першої інстанції обгрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України, тому доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про неправивильну кваліфікацію його дій у зв`язку з тим, що його дії слід кваліфікувати як вбивство через необережність, а в разі встановлення судом обставин, які загрожували життю ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України є безпідставними та не грунтуються на матеріалах справи. З приводу того, що потерпілий вчиняв проти ОСОБА_9 яке небудь суспільно небезпечне діяння або створював реальну загрозу заподіяння шкоди, суду не надано ніяких належних доказів.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами, а саме даними відеозапису проведення слідчого експерименту від 17 грудня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , в ході якого останній в присутності захисника описав та показав на місці вчинення кримінального правопорушення події, які відбувались 15 грудня 2017 року за його участю та участю потерпілого; даними висновку експерта №05-7-02/516 від 16.01.2018 року, складеного за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , з якого видно кількість нанесених ударів, їх характер та локалізація, наслідки їх отримання в ході конфлікту, який виник між ОСОБА_9 , та потерпілим ОСОБА_10 , тому колегія суддів вважає дані доводи апеляційних скарг про перевищення меж необхідної оборони з боку ОСОБА_9 або вбивство через необережність такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах покладених в основу обвинувачення.

Так мотивуючи висновки про винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд обгрунтовано послався на дані відеозапису проведення слідчого експерименту від 17 грудня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_13 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в ході якого останній детально розповідає та на місці показує про обставини, скоєння вбивства ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 вказував на деталі, які могли бути відомі тільки особі, причетній до злочину, а також про мотиви, які спонукали його це зробити, що надалі знайшло своє підтвердження в ході слідства, в тому числі у висновках експерта про виявлені у потерпілого тілесні ушкодження в області лівого стегна та лиця, які могли утворитися від ударів ножем. (т.1 а.п. 103-106).

Аналізуючи дані вказаної слідчої дії про те, що під час конфлікту з потерпілим, ОСОБА_9 наніс останньому удари ножем в область лівого стегна та лиця, з метою детального зясування механізму утворення тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілого, судом першої інстанції було проведено допит судово-медичного експерта, який надав під час досудового розслідування висновок з приводу причин смерті потерпілого ОСОБА_10 та характеру і тяжкості виявлених у нього тілесних ушкоджень. Експерт в суді однозначно зазначив, що ножове поранення лівого стегна, від якого фактично і настала смерть потерпілого, не могло бути заподіяне за обставин, на які вказав обвинувачений. Характер такого тілесного ушкодження вказує на те, що воно було заподіяне в той час, коли потерпілий перебував у тому положенні, в якому був виявлений його труп, тобто сидячи. Удар був нанесений зверху вниз.

Крім того, судово-медичний експерт під час допиту в суді першої інстанції чітко вказав про те, що різниця у часі між ушкодженнями, заподіяними на обличчі потерпілого, і ушкодженням на стегні, становить кілька хвилин, і ушкодження на обличчі виникли від колючо-ріжучих предметів. Також, згідно висновку експерта, на тілі потерпілого не виявлено ознак самозахисту, що свідчить про те, що між ним і обвинуваченим фізичної бійки не відбувалось. Сам факт заподіяння ножового поранення в життєво важливу частину тіла, та характер поранення, яке неминуче призводить до раптової крововтрати, свідчить про умисний характер заподіяння такого тілесного ушкодження.

Зокрема, дані відеозапису проведення слідчого експерименту від 17 грудня 2017 року узгоджуються з висновками експерта №05-7-02/516 від 16.01.2018 року, складеного за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , згідно якого смерть ОСОБА_10 настала внаслідок колото-різаної рани лівого стегна з ушкодженням лівої стегнової артерії, що супроводжувалась масивною зовнішньою кровотечею та призвела до знекровлення організму. Вказане тілесне ушкодження виникло від дії гострих предметів, цілком можливо від нанесення удару кухонним ножем і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Після отримання даного тілесного ушкодження потерпілий міг жити біля однієї хвилини, виконання самостійних свідомих дій в цей період є сумнівним через різке падіння артеріального тиску та алкогольне сп`яніння потерпілого. Давність настання смерті потерпілого може становити 16-24 год. (розтин розпочато 16.12.2017 року в 0 годин, закінчено 16.12.2017 року об 11 годині). Слідів самооборони на тілі не має. Різана та колото різана рани лиця виникли від дії гострих предметів, цілком можливо від нанесення ударів кухонним ножем незадовго до утворення попереднього тілесного ушкодження, до настання смерті ніякого відношення не мають і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі вказані тілесні ушкодження для власноручного нанесення не характерні. В момент отримання всіх наявних тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати в такому ж чи схожому положенні, в якому його труп був виявлений при проведенні огляду місця події 15.12.2017 року;

Таким чином, на думку колегії суддів дії ОСОБА_9 свідчать про направленість його умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 , характер заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізація та механізм спричинення свідчать, що обвинувачений умисно позбавив життя ОСОБА_10 .

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 15.12.2017 року та фото таблиці до нього, було оглянуто времянка в дворі будинку АДРЕСА_2 . В ході огляду було виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в положенні сидячи біля вікна на стільці, будучи спертим на плиту. В ході огляду трупа виявлено колото різану рану лоба, колото різану рану носа зліва, колото різану рану підборіддя, колото різану рану на лівому стегні з пораненням стегнової артерії. В лівій руці трупа знаходиться кухонний ніж з пластиковою рукояткою біло-голубого кольору, на лезі якого наявна речовина темно-бурого кольору, схожа на кров. На стінках плити опалення наявні плями темно-бурого кольору, схожі на кров.

Згідно з даними протоколу огляду трупа ОСОБА_10 від 16.12.2017 року, згідно якого у трупа поверх правого коліна було намотано еластичний бинт білого кольору. На обличчі в верхній частині між бровами наявна вертикальна колото-різана рана , в нижній частині обличчя між підборіддям та нижньою губою наявна горизонтальна колото-різана рана, на лівому стегні наявна горизонтальна колото-різана рана;

Згідно з даними протоколу огляду предметів від 16.12.2017 року, в ході якого, зокрема, були оглянуті: підштанник чорного кольору, на лівій частині якого на стегенній частині наявний отвір і вся ліва частина підштаників вкрита бурою речовиною; еластичний бинт білого кольору з плямами речовини бурого кольору; чорні джинсові штани з отвором в області лівого стегна, ліва штанина яких вкрита речовиною бурого кольору;

Крім того вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.115 КК України підтверджується і іншими доказами зібраними по справі та дослідженими судом, а саме:

- даними протоколу огляду предметів від 17.12.2017 року, в ході якого, зокрема, була оглянута куртка чоловіча чорного кольору, видана ОСОБА_9 , на передній лівій частині якої, а також на лівому рукаві, наявні плями речовини біологічного походження;

- даними висновку судово-психіатричної експертизи №9 від 10.01.2018 року, проведеної стосовно ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, а виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, що при збереженні у нього процесів мисленні, пам`яті, інтелекту, вольового контролю свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними. На період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_9 інкримінованого йому правопорушення, у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, він знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики, що також свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними. При вчиненні інкримінованих йому дій ОСОБА_9 не знаходився в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, котрий суттєво міг вплинути на його свідомість та поведінку;

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-5-06/56 від 23.03.2018 року, згідно якого, походження крові від потерпілого ОСОБА_10 на ножі, вилученому 15.12.2017 року під час огляду місця події, не виключається;

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-1-08/93 від 13.04.2018 року, згідно якого походження крові, виявленої на куртці, добровільно виданій ОСОБА_9 , від потерпілого ОСОБА_10 не виключається.

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який показав, що він є рідним братом ОСОБА_10 . О 7 годині ранку 15.12.2017 року ОСОБА_16 пішов на роботу. Перед цим бачив свого брата, у якого ніяких тілесних ушкоджень не було і він був тверезий. Сам по собі його брат був «безобідним», у тому числі в стані алкогольного сп`яніння. В стані сп`яніння міг лише виражатись нецензурними словами, при цьому лише сидів і не ходив. Увечері, коли ОСОБА_16 вже повернувся з роботи, до них зайшов ОСОБА_17 , сказав, що зайде до ОСОБА_18 ( ОСОБА_10 ). Однак, через деякий час ОСОБА_17 повернувся і позвав ОСОБА_16 . Коли ОСОБА_16 зайшов у времянку, де жив його брат, то побачив, що брат сидить у кутку на стільці, права рука піднята, в лівій руці ніж, і на лобі брата поріз як від ножа. Підлога, одяг та штори були в крові. Зазначив, що його брат ОСОБА_10 ніколи не міг взяти в руки ножа, міг лише нецензурно виражатися;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який у судовому засіданні показав, що він практично кожного дня заходив до ОСОБА_10 , так як орендує у дворі ОСОБА_19 гараж. При цьому допомагав ОСОБА_10 їжею, роботою. 15 грудня 2017 року приблизно о 12 годині він приїхав до гаража і зайшов до ОСОБА_10 у времянку, так як привіз хліба. У ОСОБА_10 якраз перебував обвинувачений. Свідок запитав у ОСОБА_10 хто цей чоловік (маючи на увазі обвинуваченого), на що той відповів, що це його товариш. Свідок побачив, що на столі стоїть пляшка горілки, яка була трохи надпита. Свідок попросив, щоб ОСОБА_10 не пив, останній запевнив, що пити більше не буде. Свідок трохи побув у ОСОБА_10 , під час розмови обвинувачений запитував про можливість працевлаштування. В цей час вдома у ОСОБА_10 було чисто. На обличчі ОСОБА_10 свідок ран та порізів не бачив. Після чого свідок поїхав і повернувся десь о 17 годині та побачив, що двері у времянці, де жив ОСОБА_10 , привідчинені. Так як свідок був зайнятий, то у времянку не зайшов. Повернувся повторно близько 22 години, так як привіз ОСОБА_10 наволочки, які передала дружина свідка. Двері у времянку знову були привідчинені. Тоді свідок зайшов, увімкнув у времянці світло і побачив ОСОБА_10 , який сидів на стільці, в лівій руці у нього був ніж, і на лівій нозі лежала квадратна ганчірка червоного кольору. Кисть лівої руки була в порізах. Свідок пішов до ОСОБА_16 , вийшла дружина останнього, яка і позвала свого чоловіка. Свідок з ОСОБА_16 зайшли у времянку, ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_10 , пальцями перевірив пульс на шиї, ОСОБА_10 був вже холодний. Також, свідок побачив, що диван у ОСОБА_10 вже був розстелений. Пляшки горілки, яка була вдень, свідок не знайшов. Прийшла дружина ОСОБА_16 , яка і викликала поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні показала, що вона являється дружиною потерпілого ОСОБА_16 15 грудня 2017 року зранку вона ОСОБА_10 не бачила, з дому на роботу пішла о 7 годині 40 хвилин, а повернулася близько 20 години 30 хвилин. Коли повернулася, то у ОСОБА_10 було вимкнене світло. Приблизно о 22 годині приїхав ОСОБА_17 , який зайшов до ОСОБА_10 і прибіг до свідка, повідомив, що з ОСОБА_21 ( ОСОБА_10 ) щось не так. Свідок розбудила свого чоловіка ОСОБА_16 , який спав, і вони втрьох зайшли до ОСОБА_21 , якого виявили на кухні. Він сидів на стільці, голова закинута назад з відкритим ротом, ліва рука, в якій був ніж, була сперта на ногу, на лівій нозі був накинутий рушник. Під стільцем, на якому сидів ОСОБА_10 , була калюжа крові. ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_10 , приклав пальці до шиї, щоб перевірити чи він живий, а свідок вийшла на вулицю і почала викликати поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який у судовому засіданні показав, що 15 грудня 2017 року до нього приблизно о 23 годині 30 хвилин зателефонував ОСОБА_23 та повідомив, що ОСОБА_24 мертвий. Коли свідок прийшов до будинку ОСОБА_10 , то в дворі стояли ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , які сказали, що ОСОБА_21 вбили. Вони втрьох зайшли до будинку, де проживав ОСОБА_21 . Чи заходили ОСОБА_26 та ОСОБА_25 в будинок раніше, свідок не знав. У будинку свідок побачив, що ОСОБА_24 сидів, обіпершись на пічку, ліва рука лежала на стегні ноги, в руці був ніж. Нижче коліна на одній з ніг був замотаний рушник, а вище коліна у нозі була «дирка».

Колегія суддів вважає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 розглянута об`єктивно, повно і всебічно та судом першої інстанції досліджені всі обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення та суд вжив заходів до перевірки всіх доказів по справі та в межах своїх прав та обов`зків дав цим доказам оцінку з урахуванням вимог ст.94 КПК України.

Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_9 саме з метою умисного вбивства ОСОБА_10 наніс останньому колото-різану рану лівого стегна з ушкодженням лівої стегнової артерії, що супроводжувалась масивною зовнішньою кровотечею та призвела знекровлення організму, внаслідок чого настала смерть останнього на місці події.

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо м`якості покарання призначеного ОСОБА_27 задоволенню не підлягає, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив один епізод злочинної діяльності, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_9 покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

На думку колегії суддів, даний висновок суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_9 надмірно м`якого покарання, не переконливими, які не підлягають до задоволення. Призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів та призначено в межах санкцій ч.1 ст.115 КК України, яке не є мінімальним відповідно до санкції ч.1 ст.115 КК України, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2018 року, тому апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим в той самий строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :