АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/321/19 Справа № 703/1688/18 Категорія: ч. 2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останні рази: вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 263, на підставі ст. 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 03.08.2017 звільнений умовно-достроково на відбутий строк 7 місяців 10 днів; вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.10.2018 за ч.1 ст.263, ч.1 ст. 307, на підставі ст.ст.70, 71 КК України, на 4 роки 8 місяців позбавлення волі,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.10.2018 у виді 1 місяця позбавлення волі, обвинуваченому ОСОБА_7 призначено до відбування остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 25.04.2018.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він незаконно, без мети збуту, за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, зберігав по місцю його проживання в квартирі АДРЕСА_2 медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій ацетильований, аж до вилучення 0,8353 г (висушена) цього наркотичного засобу працівниками поліції під час обшуку у квартирі ОСОБА_8 близько 10 год. 30 хв. 27.03. 2018.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2018 щодо нього занадто суворим, просить його пом`якшити до 4 років і 10 місяців позбавлення волі, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин та його позитивної характеристики.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 прокурором подано заперечення, яке зводиться до законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції та безпідставності апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі, міркування прокурора про законність, обгрунтованість вироку суду першої інстанції та достатність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не належить.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, і кримінального процесуального закону.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2018 цілком відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оскаржується.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції дотримана.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за попередньою змовою групою осіб, колегія суддів вважає правильною.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо надмірної суворості призначеного покарання, колегія суддів виходить з тих міркувань, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який, з огляду на положення ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винуватого, який хоч і характеризується позитивно, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в якості обставин що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, при відсутності обставин, що його обтяжує, і обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

За наведених обставин, місцевий суд правильно прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства при призначенні покарання у виді реального позбавлення волі на визначений строк, а тому доводи обвинуваченого про його пом`якшення, в тому числі з урахуванням обставин, які цілком повно враховано судом першої інстанції, колегія суддів визнає необгрунтованими.

Колегія суддів також погоджується з призначеним обвинуваченому ОСОБА_7 остаточним покаранням за сукупністю злочинів, на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки останній вчинив злочин в даному провадженні до ухвалення попереднього вироку щодо нього Черкаським районним судом Черкаської області від 10.10.2018.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_7 покарання за вчинений ним злочин окремо та за сукупністю злочинів, не відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, колегією суддів, тому числі і з урахуванням наведених обвинуваченим ОСОБА_7 доводів, не вбачається, оскільки воно відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженими ОСОБА_7 в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий :

Судді :