Ухвала
Іменем України

25 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 320/8522/17

провадження № 51-804 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
За вирокомМелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі КК) із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 цього Кодексу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обрано.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 листопада 2018 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 щодо засудженого ОСОБА_4 залишено беззміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок м`якості.
Перевіривши касаційну скаргу прокурора на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, а також зазначається найменування суду касаційної інстанції.
У касаційній скарзі прокурор вказує на порушення вимог статті 419 КПК судом апеляційної інстанції, при цьому не конкретизує, які саме порушення допущено цим судом та який вплив вони мали на постановлене судове рішення.

Відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції, скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження, змінити судове рішення.
Водночас прокурор допустив неузгодженість своєї позиції, оскільки він просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та призначити новий розгляд

в суді апеляційної інстанції, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки за вказаною касаційною скаргою.
Окрім зазначеного, касаційна скарга прокурора адресована до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від

15 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3