У Х В А Л А
іменем України

"11" січня 2019 р. м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання за обвинувальним актом зареєстрованим у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004839 від 15.06.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, без місця реєстарції, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 09 серпня 2018 року.

Ухвалами суду від 2 жовтня 2018 року та 23 листопада 2018 року строк дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту продовжено до 22 січня 2019 року.

Судове провадження на підставі даного обвинувального акту не завершено.

Прокурор під час судового розгляду вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, та продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 строк запобіжного заходу домашній арешт на два місяці, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зникли.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили в клопотанні прокурора відмовити та змінити обвинуваченим міру запобіжного заходу на домашній арешт. Їх підтримали обвинувачені.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доцільним продовжити строк дії запобіжних заходів, які були обрані обвинуваченим під час досудового слідства, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До сплину продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою, суд бере до уваги, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги, стан здоров"я обвинувачених, який не перешкоджає перебуванню їх у місцях попереднього ув"язнення та дані про осіб, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в м. Києві без реєстрації, а також те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше неодноразово судимі за тяжкі злочини, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов"язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їх належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останні вчинили дії, що ставляться їм у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені, з огляду на їх моральні якості, відсутність стійких соціальних зв"язків, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Розглядаючи питання доцільності продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд спирається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його особливостей та конкретних обставин. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на принцип презумпції невинуватості, переважають правило про забезпечення права на свободу, закріплене в ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності її продовжуваного тримання під вартою (п.п. 98, 99 рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України», «Смирнова проти Росії»).

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який вчинено із застосуванням насильства обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

При визначенні питання доцільності продовження домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_3 , суд бере до уваги що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов"язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких остання вчинила дії, що ставляться їй у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачена, з огляду на її моральні якості, відсутність стійких соціальних зв"язків, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 205, 331,369-372 КПК України, ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод,-суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 березня.2019 року (включно).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 домашній арешт, обраний під час досудового розслідування, продовжити строком на два місяці, тобто до 11 березня 2019 року (включно), заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 24 години до 08 години наступного дня.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києваіз встановленою періодичністю, а разі неможливості з`явитись через поважні причини, завчасно повідомляти про це суд;

- не відлучатися із м.Києва, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1