Справа № 495/9671/18
Номер провадження 1-кс/495/86/2019
УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання
16 січня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Запоріжжя, не працюючого, інвалід 3 групи, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.01.2019 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В клопотанні слідчим зазначено, що 21 серпня 2018 року приблизно о 14 годині, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , проходив по

вул. Приморській в смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, де розташований санаторій «Ноктюрн». В цей час у ОСОБА_5 виник корисний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, керуючись яким, знаючи та розуміючи протиправність своїх дій, зайшов на територію санаторія «Ноктюрн», через незачинену хвіртку, для того, щоб скоїти крадіжку з приміщення бесідки, яка розташована на подвір`ї зазначеної бази відпочинку. Після чого, помітивши, на столі бесідки мобільний телефон марки SAMSUNG модель SM A520FZKDSEK разом з сім картами операторів Київстар № НОМЕР_1 та МТС № НОМЕР_2 і флеш носієм TRANSCED 4 GB, реалізуючи свій корисний задум ОСОБА_5 , через незачинені вхідні двері, проник до бесідки санаторію «Ноктюрн», розташованого по вул. Приморській в смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області та скоїв крадіжку майна ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки SAMSUNG модель SM A520FZKDSEK разом з сім картами операторів Київстар № НОМЕР_1 та МТС № НОМЕР_2 і флеш носієм TRANSCED 4 GB.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 30.10.2018 року № 18-4492 ринкова вартість майна, з врахуванням його зносу, враховуючи надані документи, станом на 21 вересня 2018 року складає: мобільний телефон марки SAMSUNG модель SM A520FZKDSEK 5856, 20 грн; сім карта оператора Київстар 40,00 грн; сім карта оператора МТС 40,00 грн; флеш носій TRANSCED 4 GB 80,00 грн.

Своїми діями, котрі виразились в таємному викрадені чужого майна, ОСОБА_5 заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 6016, 20 грн. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно, на свою користь.

Вина ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.3 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є ризик того, що він:

- на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави вважає не є доцільною, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працює.

Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважає не доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази потерпілого, свідків в ході досудового розслідування, та може призвести до не об`єктивного, не повного та не всебічного досудового розслідування.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, вказуючи на те, що є інвалідом 3 групи, одружений, на утриманні має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників провадження, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:
1) особисте зобов`язання;
2) особиста порука;
3) застава;
4) домашній арешт;
5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як встановлено матеріалами клопотання та підтверджено в судовому засіданні, у період досудового слідства ОСОБА_5 розкаявся, сприяє розкриттю злочину, має постійне місце проживання, є інвалідом 3 групи, одружений, має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто відсутні ризики, які б давали підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрюваного вважаю, що прокурором та слідчим цілком доведені обставини передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але ж не доведено, те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком до 13.03.2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за його викликом;
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Контроль за виконанням покласти на Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволені клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого проживання ( АДРЕСА_1 ) цілодобово, строком до 13.03.2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за його викликом;
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Контроль за виконанням покласти на Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: