УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , щодо визнання незаконним утримання під вартою ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною заявою в інтересах затриманого ОСОБА_5 , в якій просив: прийняти заяву та невідкладно розглянути її; визнати незаконним затримання ОСОБА_5 та негайно звільнити ОСОБА_5 , який незаконно тримається у ІТТ м. Херсона.
В обґрунтування заяви посилався на те, що 28.12.2018 року працівниками поліції був затриманий ОСОБА_5 . Станом на 29.12.2018 року о 13-50 год. ОСОБА_5 не вручено повідомлення про підозру, та документів які обґрунтовують його тримання під вартою.
В судовому засіданні адвокат подану заяву підтримав, просив її задовольнити.
Затриманий ОСОБА_5 пояснив, що йому намагалися вручити якість документи та відібрати підпис, не надавши можливості поспілкуватися з його захисником.
Прокурор в судовому засіданні вважав скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки слідчим неодноразово ОСОБА_5 в присутності захисників вручалось повідомлення про підозру у строки визначені чинним КПК, проте останній відмовлявся від його отримання, що підтверджується відеозаписом.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Частиною 3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Частиною 5 статті 206 КПК України регламентовано, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Статтею 209 КПК України передбачено, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
З метою встановлення обставин справи, слідчим суддею під час судового засідання були досліджені матеріали, які надані слідчим до клопотання про обрання Смолянському запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 був затриманий 29.12.2018 року о 13-06 год. відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Повідомлення про підозру ОСОБА_5 складено 29.12.2018, розписка підозрюваного про фактичну передачу такого повідомлення відсутня. Після підпису слідчого є запис про те, що ОСОБА_5 відмовився від отримання підозри в присутності понятих. У повідомленні відсутні прізвища та ім`я, по батькові понятих. Разом з тим, з наданого прокурором відеозапису вбачається, що слідчим ОСОБА_6 в присутності захисника Турчинського, якого він допустив до участі у процесуальній дії, було запропоновано отримати повідомлення про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Затриманий та захисник відмовилися від отримання повідомлення, посилаючись на необхідність мати конфіденційну бесіду до його отримання. На відеозаписі видно, що слідчим запропоновано двом учасникам цієї дії бути свідками та зафіксувати цей факт. Свідки назвалися.
За таких обставин, слідчим було докладено всіх необхідних зусиль для вручення повідомлення про підозру.
Посилання захисника та підозрюваного на порушення права на захист, тобто ненадання можливості конфіденційної бесіди не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 42 КПК України право підозрюваного на конфіденційне спілкування з захисником слідчий має забезпечити до першого допиту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206-211, 278 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , щодо визнання незаконним утримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1