Справа № 202/8191/18
Провадження № 1-кс/202/9841/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0001117, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання, погодженим із прокурором, в якому просить накласти арешт на майно автомобіль ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем, залишивши його для подальшого зберігання на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ПП «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що22.12.2018 року приблизно о 23-00 годині в м. Кам`янське Дніпропетровської області на вул. Січеславський Шлях водій автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого тяжко травмовані водій ОСОБА_5 та три його пасажира. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0001117 від 23.12.2018 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.Під час огляду місця події був вилучений автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 26.12.2018 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Для проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування необхідно проведення автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи, експертизи технічного стану автомобіля, а власник транспортного засобу є особою, заінтересованою в результатах розслідування. У зв`язку з чим є потреба в збереженні вилученого автомобіля та запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути клопотання без повідомлення власника майна як особи, що заінтересована в результатах розслідування кримінального провадження.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Інші учасники кримінального провадження, зокрема особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 23 грудня 2018 року до ЄРДР за №0001117 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 26.12.2018 року даний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений автомобіль ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень вказаного автомобіля.
В той же час існує загроза приховування, перетворення даного автомобіля, оскільки на сьогодні ще не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, не повідомлено нікому підозру в кримінальному провадженні, а власник автомобіля як особа, заінтересована в результатах кримінального провадження, має можливість відчужити чи розпорядитися ним.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна і не матиме тяжких наслідків.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, використанню чи відчуженню автомобіля ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 ,на даний автомобіль необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1