Провадження № 1-кс/522/2451/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану у порядку ст. 206 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , діюча в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до Приморського районного суду міста Одеси зі скаргою в порядку ст.206 КПК України, щодо незаконного затримання слідчим підозрюваного ОСОБА_4 та просить суд визнати неналежним доказом протокол затримання ОСОБА_4 від 22.09.2018 року та визнати незаконне тримання під вартою ОСОБА_4 в період часу з 21.09.2018 року 10 год. 40 хв. до 24.09.2018року 19 год. 00 хв.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 посилається на наступне.

ОСОБА_4 був фактично затриманий 21.09.2018 року о 10 годин 40 хвилин у м. Чорноморськ, що не відповідає даним, зазначеним у протоколі затримання від 22.09.2018 року.

Протокол затримання від 22.09.2018 року не містить фактичних даних та є неналежним (не вірно зазначено час та місце затримання).

Також, на думку адвоката, незрозумілим є те, на якій підставі слідчий зробив висновок про те, що підставою затримання є положення статті 208 КПК України, адже підозрюваний був затриманий не безпосередньо після вчинення злочину, не потерпілим і не очевидцем злочину, а працівником Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Разом з тим, на думку адвоката, під час затримання підозрюваного органами досудового слідства було грубо порушено право на захист, оскільки всупереч ч.4 ст.213 КПК України та п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, слідчий повідомив Одеській обласний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги лише 22.09.2018 року о 06 год. 45 хв. - через 20 год. 45 хв. з часу фактичного затримання.

Повідомлення про підозру було вручено 22.09.2018 року о 22 год. 00 хв., після завершення 24 годин з моменту фактичного затримання. Відповідно ст.278 КПК України, якщо затриманому після завершення 24 годин з моменту фактичного затримання не вручено письмове повідомлення про підозру, така особа підлягає негайному звільненню. Клопотання про обрання запобіжного заходу було подано слідчим після 60 годин з моменту затримання.

Фактично ОСОБА_4 зобов`язаний був знову бути звільнений слідчим або прокурором не пізніше 60 годин з моменту затримання тобто до 23.09.2018 року о 23 годин 40хв. Однак він змушений був залишатися поряд з працівниками поліції ще добу затриманим, в наручниках, без ухвали слідчого судді про затримання.

Адвокат ОСОБА_5 підтримала свою скаргу в повному обсязі та просила задовольнити її з наведених підстав.

ОСОБА_4 пояснив суду, що був затриманий в м. Іллічівську біля 10.00 годині, потім його привезли в Шевченківський ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в кайданках, де його допитували без адвоката. У відділку поліції, ОСОБА_4 надавав свідчення під тиском. З ОСОБА_4 проводились слідчі дії у відсутності адвоката, у тому числі вилучення пістолету. Лише через три дні йому надали адвоката.

Протокол затримання складено 22.09.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що відсутні порушення норм КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_4 , зазначивши при цьому, що ОСОБА_4 переслідували співробітники правоохоронного органу, так як він втік з місця вчинення та переховувався в селі Лиманське, після чого втік до міста Чорноморськ від працівників поліції. В подальшому, ОСОБА_4 добровільно з`явився до відділку поліції, де працівники поліції встановили його особу та інші обставини справи.

Розглянувши матеріали скарги та дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_5 подана у порядку ст.206 КПК України, щодо незаконного затримання ОСОБА_4 останнього не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з статтею 206 КПК України:

1. Кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

2. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

3. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

4. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

5. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч.1 ст.211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами ст. 209 КПК України.

Згідно до ч.2 ст.211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Згідно п.2 ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 Огли підозрюється в тому, що 21.09.2018 року, приблизно о 04.30 годині, він за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи поблизу платіжного терміналу ТОВ «Квік Пей» за адресою: м. Одеса, пров. Семафорний, 4/4, із застосуванням предметів, схожих на пістолети, відкрито, із застосуванням насильства до техніків-інкасаторів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , шляхом здійснення в них пострілів із зазначених предметів, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 185 000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши ТОВ «Квік Пей» матеріальну шкоду на вказану суму.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий 22.09.2018 року о 02.00 годині, після цього 24.09.2018 року, тобто в межах встановленого ч.2 ст.211 КПК України строку, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу.
На підставі викладеного, суд констатує відсутність порушення норм КПК України при складенні протоколу затримання ОСОБА_4 від 22.09.2018року, однак строк фактичного затримання ОСОБА_4 , без ухвали слідчого судді, необхідно рахувати відповідно до вимог статті 209 КПК України, а саме орієнтовно з 11 години 00 хвилин 21.09.2018 року.

Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду скарги, ОСОБА_4 . Огли був фактично затриманий орієнтовно о 11 годині 00 хвилин 21.09.2019 року, тобто граничний строк затримання ОСОБА_4 , без ухвали слідчого судді, для доставки до суду з метою розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливав о 23 годині 00 хвилин 23.09.2018 року, а граничний строк повідомлення про підозру з моменту фактичного затримання спливав о 11 годині 00 хвилин 22.09.2019 року, втім повідомлення про підозру ОСОБА_4 було пред`явлено о 22 годині 00 хвилин 22.09.2019 року.
Зазначені обставини також підтверджуються додатками, наданими адвокатом ОСОБА_5 до скарги в порядку ст. 206 КПК України, а саме інформацією з офіційного сайту Національної поліції в Одеській області та відеоматеріалами затримання, відповідно до яких вбачається, що 21.09.2018р. було затримано «основних підозрюваних» у вчиненні кримінального правопорушення та що органом досудового розслідування проводяться додаткові слідчо-оперативні заходи у кримінальному провадженні №0002709 від 21 вересня 2018 року.

Одночасно суд роз`яснює, що ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного законодавства має право заявляти клопотання про визнання неналежним доказом протокол його затримання від 22.09.2018 року під час підготовчого судового засідання та судового розгляду обвинувального акту по суті.

Разом з тим, під час затримання підозрюваного органами досудового слідства було порушено право на захист, оскільки всупереч ч.4 ст.213 КПК України та п.2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, слідчий повідомив Одеській обласний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги лише 22.09.2018 року о 06 годині 45 хвилин, тобто через 18 години 45 хвилин з часу фактичного затримання.

Відповідно до ст.213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Службова особа, відповідальна за перебування затриманих, зобов`язана перевірити дотримання вимог цієї статті, а в разі нездійснення повідомлення про затримання - здійснити передбачені цією статтею дії самостійно.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження залучення адвоката підозрюваного ОСОБА_4 відбулось лише 24.09.2018 року.

Проте, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про здійснення уповноваженою службовою особою та службовою особою, яка відповідальна за перебування затриманих, дій, передбачених ст.213 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в установлений законодавством строк захисника.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, прокурора, суд вбачає порушення прав підозрюваного на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 209, 211 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , діючої в інтересах ОСОБА_4 , поданої у порядку, передбаченому ст.206 КПК України, в частині визнання неналежним доказом протокол затримання ОСОБА_4 від 22.09.2018 року, відмовити.
Скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючої в інтересах ОСОБА_4 , поданої у порядку, передбаченому ст.206 КПК України, в частині визнання незаконного затримання, без ухвали слідчого судді, ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Визнати незаконним затримання, без ухвали слідчого судді, ОСОБА_4 в період часу з 23 годині 00 хвилин 23.09.2018 року до 19 години 00 хвилин 24.09.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

12.02.2019