Справа №: 343/472/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/48/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуба Рожнятівського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має вищу освіту, не одруженого, тимчасово не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, в минулому згідно ст.. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , невстановленого періоду в невстановленому місці та в невстановленої особи придбав невстановлену кількість таблеток з вмістом наркотичного засобу - бупренорфін, які зберігав з метою подальшого збуту. 10 лютого 2015 року приблизно о 12 год. ОСОБА_8 , реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, направився з наркотичним засобом «бупренорфін» до вул. Обліски в м. Долина, де біля будинку №34 за попередньою домовленістю мав зустрітися із ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_8 реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконно збагатитися, незаконно збув ОСОБА_9 одну таблетку, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0, 008 грама за гроші в сумі 300 гривень. 10.02.2015 о 12.20 год. ОСОБА_9 добровільно видав працівникам Долинського РВ УМВСУ вищевказану придбану ним в ОСОБА_8 таблетку, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін. Згідно висновку експерта № 09/12-0231 від 16.02.2015 вилучена в ОСОБА_9 таблетка білого кольору в згортку з офольгованого паперу містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,008 грама. Таким чином ОСОБА_8 діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,008 грама.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та суду показав, що він, на протязі багатьох років (більше п`яти років) знайомий з ОСОБА_10 , підтримував із ним дружні відносини, знайомий з його дружиною Вони часто спілкувалися, деколи разом відпочивали та проводили вільний час. Йому відомо, що ОСОБА_10 , неодноразово судимий та відбував покарання у вигляді позбавлення волі за різні злочини, в тому числі за вживання наркотиків. Також йому відомо що ОСОБА_10 , від СНІДу лікується офіційно. Як повідомив йому ОСОБА_10 , він обстежившись анонімно у Івано-Франківську виявив що хворий на вірус імунодефіциту людини (ВІЛ-СНІД), та попросив його, оскільки знав, що він має знайомих серед лікарів та пацієнтів хворих на СНІД, допомогти йому у придбанні ліків від цієї хвороби, а саме таблеток «Ефкур», та деколи таблеток що його заміняють, які він фактично регулярно йому продавав, в тому числі і до моменту коли його почали документувати правоохоронні органи. ОСОБА_10 , пояснював що не хоче офіційно ставати на облік, не хоче аби про його хворобу знала його дружина та її родичі, так як такі ліки там і так безплатно не надають. Ціна такої таблетки на чорному ринку в 2015 році становила мінімум триста гривень. У вільному продажі таблеток «Ефкур», немає. В той же час, як йому відомо, таблетка «Субітексу» на чорному ринку становила близько 200 гривень. Саме факт реалізації ним, таблеток ОСОБА_10 , і задокументовано 18.02.2015 року та 20.02.2015 року, на оперативному відео, яке на диску додано прокурором до матеріалів справи та переглядалося в судовому засіданні 14.04.2016 року. При зустрічі ним з невідомою особою чоловічої статі, яка в процесі проведення відеозапису передає йому гроші, та отримала від нього якусь річ, а саме таблетку «Ефікур» завернутого в фольгу, починає бігти, затуляє долонею відеокамеру, а після чого її відключає, таким чином припиняючи зйомку, що не дає можливості дослідити яку саме річ було отримано у нього, та коли, через скільки часу, і чи саме ту річ, видано в присутності понятих працівникам міліції. Саме тому напевно перед передачею таблетки понятим, відео відключалось, та кимось, можливо і самим ОСОБА_10 , без відома працівників міліції, а можливо по їх команді замінювалась таблетка «Ефікур», на таблетку «Субітекс», яку могли бачити поняті та слідча. Саме тому, напевне, при затриманні у його не бралися змиви з рук, оскільки їх експертиза точно показала би, що на його руках відсутні сліди наркотиків, а є сліди від таблетки «Ефікур». Він фактично ніколи не дзвонив ОСОБА_10 , про те що має таблетки. Постійно він йому телефонував, та замовляв певну кількість. По телефону вони говорили фактично відкрито, і прослухавши їхні розмови можна було почути і які таблетки замовляє у нього ОСОБА_10 , та що це не наркотики. Вважає, що саме через це органами досудового слідства і був спочатку прихований факт записування телефонних розмов в процесі досудового розслідування, а пізніше цей запис був знищений прокуратурою. Допитаний в судовому засіданні 07.06.2016 року за допомогою дистанційного відеозв`язку з іншого приміщення залегендований закупний ОСОБА_9 , ствердив, що будь-яких технічних засобів працівниками міліції йому не вручалося, і він не проводив відеозйомку, матеріали якої переглядалися у судовому засіданні. Крім того, закупний ствердив що він був одягнутий у чорні джинси і чорні туфлі, в той час як на відеозйомці зафіксовано що особа яка проводила закупку одягнена у сині джинси та темні кросівки. Допитаний у судовому засіданні закупний ствердив, що при одній із закупок, взяв сигарету закурити у працівників міліції, однак на відео зйомках чітко видно і пачку сигарет, і запальничку, якими користується закупний. Вказані факти свідчать що закупний дає неправдиві покази. Також вказує, що на його погляд, голос особи яка допитувалася в судовому засіданні 07.06.2016 року та особи що спілкувалася зі ним 18.02.2015 року та 20.02.2015 року, відрізняються між собою, та точно не є голосом його знайомого ОСОБА_10 , з яким він спілкувався.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів не визнав, його по даному епізоду протиправної діяльності повністю доводиться зібраними та перевіреними в ході судового провадження доказами.

Так, допитаний в ході судового провадження свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що був запрошений працівниками міліції в якості понятого в кінці лютого зранку біля 9.00 години, він в цей час був на СТО, що знаходиться біля Долинського РВ УМВС. Коли, він зайшов в кабінет до працівників міліції, на столі були розкладені гроші. Мужчину на ім`я ОСОБА_12 обшукали, оглянули та описали гроші. Після цього вони поїхали на вулицю Обліски. Чоловік ОСОБА_12 вийшов з машини і кудись пішов. Коли повернувся та сказав, що купив таблетку у фользі овальної форми білого кольору. Таблетку упакували в поліетиленовий кульок і склали протокол в якому він розписався. Чотири роки він працював дільничим в Долинському РВ УМВС, не працює з 2008 року. Зважування таблетки в машині не проводилось.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 дав суду показання, в яких повідомив, що він був залучений в якості понятого в даному кримінальному провадженні. Зранку, в кінці лютого 2015 року працівник міліції ОСОБА_14 запросив його в райвідділ і запропонував бути присутнім, як понятим. Був ще один понятий і працівник міліції та хлопець на ім`я ОСОБА_12 з м.Калуш. Працівники міліції провели огляд його речей в нього був тільки мобільний телефон. Йому дали гроші з яких попередньо зняли ксерокопії і він підписав протокол. Потім вони всі сіли в машину і під`їхали до світлофора по вулиці Обліски. Хлопець вийшов з машини і пішов в напрямку гуртожитку Ватра. Гроші були в сумі 300 гривень коп`юрами по 50 гривень. Коли повернувся то приніс фольгу з таблеткою на якій було виписано В8. Потім вони під`їхали до перукарні Шарм, де працівники міліції затримали обвинуваченого. В одязі обвинуваченого вилучали гроші в сумі 1000 гривень. Про все складався протокол. Після того вони всі поїхали на квартиру, де проводився обшук, однак нічого не вилучалось.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 дали аналогічні покази показам свідка ОСОБА_13 , зазначивши, що були присутні в якості понятих.

В ході судового провадження свідок ОСОБА_17 пояснила, що була біля магазину Наш Край. До неї підійшла слідча і попросила її та співжителя бути понятими. В міліції вони оглянули пакетик невеликої форми, де в фользі була якась річ таблетка білого кольору овальної форми з написом В8. Слідча склала протокол і вони підписали. Через кілька днів вони знову були присутні, як поняті. Всього їх викликали три рази. Четвертий раз вони оглядали гроші та телефони. Зважували таблетку на терезах. Раніше вона притягувалася до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.3 КК України, засуджена була до 4 років позбавленні волі. Її співжитель також був судимий.

Свідок ОСОБА_18 дав покази аналогічні покази показам ОСОБА_17 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що він працює інспектором патрульної поліції. Працював оперуповноваженим УБНОН. В лютому 2015 році проводилась закупка в ОСОБА_8 . В присутності понятих було оглянуто закупника та передано йому грошові кошти. Закупник пішов в сторону гуртожитку, повернувшись приніс таблетку з наркотичною речовиною. Закупника під час закупки вони не бачили. Була таблетка білого кольору з написом В8. Закупник вказав, що придбав наркотичний засіб в особи на прізвище « ОСОБА_20 ».

Свідок ОСОБА_21 дав показання в яких зазначив, що він працює оперуповноваженим кримінального розшуку Долинського РВ УМВС. Проводив закупки. В лютому місяці він в присутності понятих оглянув легендованого закупника та йому було вручено кошти для закупки. Легендованій особі ОСОБА_9 було відомо про те, що ОСОБА_22 збуває наркотичний засіб. Легендована особа ОСОБА_9 в минулому судимий. Факт збуту наркотиків ОСОБА_8 було отримано оперативним шляхом. Негласні слідчі дії він проводив на підставі доручення слідчого ОСОБА_23 . ОСОБА_8 і закупник з`язувались між собою за допомогою мобільного телефону. Кошти для проведення закупок він отримував з спеціального кошторису УМВС.

Свідок ОСОБА_24 дав аналогічні показання свідка ОСОБА_21 , вказавши, що працює старшим оперуповноваженим кримінального розшуку Долинського ВП. В лютому місяці 2015 року був присутній на оперативних закупках наркотичних засобів, які збував обвинувачений ОСОБА_8 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що працює старшим слідчим Долинського РВ УМВС. Проводила досудове розслідування в даному кримінальному провадженні. Вона зверталась з клопотанням до апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій. Проводила також інші слідчі дії і провадження направила до суду. Оперативні закупки проводив працівник міліції ОСОБА_21 за її дорученням. 05.02.2015 року було внесено відомості в ЄРДР за ч.2 ст.307 КК України збут особливо небезпечного наркотичного засобу. Негласні слідчі дії проводилися в першому кримінальному провадженні. Доручення зберігається в другому томі кримінального провадження в режимно-секретному відділі. Зважування таблеток Субітекс проводилось експертом. Кошти для проведення закупок були отримані за рахунок кошторису Долинського РВ УМВС.

Легендована особа під іменем « ОСОБА_9 », який, будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що обвинуваченого знає тривалий час. Був присутній в компанії коли ОСОБА_22 приніс наркотики. Згодом він продав його знайомому наркотик, тоді познайомився з ним і дізнався, що ОСОБА_22 продає наркотики. В 2015 році в лютому місяці він звернувся до працівника міліції ОСОБА_21 і повідомив, що йому відома особа, яка продає наркотики. Він наркотичні речовини не вживає. Повідомив для того, щоб припинити наркоманію в місті, оскільки йому набридло бачити шприци по під`їзді та в громадських місцях. ОСОБА_21 запропонував йому провести оперативну закупку, на що він погодився. Він зателефонував до ОСОБА_25 і той погодився зустрітися з ним та передати йому Cубітекс за ціною 300,00 гривень. В кабінеті працівника міліції було двоє працівників міліції і ще двоє людей, понятих. Його обшукали і вручили гроші в сумі 300,00 гривень для закупки наркотиків. Після цього вони сіли в автомобіль і поїхали в місто за адресою на яку вказав ОСОБА_26 . Зупинились недалеко від вказаного місця і біля смітника він зачекав ОСОБА_25 , який 300,00 гривень передав йому загорнуту в фольгу таблетку білого кольору овальної форми з написом В8. Дану таблетку він передав працівникам міліції, які її оглянули, опечатали в пакет та склали протокол. Через кілька днів він повторно зробив закупку. Він зателефонував до ОСОБА_25 і попросив купити ще одну таблетку, на що останній погодився. Зустрілися в м.Долина неподалік готелю. Процедура відбулась аналогічно першій покупці. Знову через кілька днів йому зателефонував ОСОБА_22 і сказав, що в нього є те, що йому треба і може йому це передати. Про це він повідомив працівників міліції і було проведено ще одну закупку. Він в минулому не судимий. Знайомого звати ОСОБА_12 , прізвища та точного місця проживання він не знає. Про те, що ОСОБА_22 продає марихуану він працівникам міліції не повідомляв. Повідомив працівників міліції про те, що може купити наркотик і вони викликали його по телефону. Він нічого не знімав, технічних засобів йому не видавалось. Він був одягнутий в куртці та штанах чорного кольору і чорне спортивне взуття. Будь-яких технічних засобів, які, б здійснювали аудіо-відео фіксацію подій, йому працівники поліції не вручали.

Судовий експерт НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_27 суду пояснив, що проводив експертизу в даному кримінальному провадженні. В експертизі він зазначив, що попереджений про кримінальну відповідальність, однак слідчий його не попереджав. Надана йому на дослідження таблетка містить наркотичний засіб бупренорфін в кількості 0,008 грама.

Експерт ОСОБА_28 в судовому засіданні зазначила, що працює завідуючим сектору експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу спеціальних видів експертизи НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Івано-Франківській області. Проводила в даному кримінальному провадженні експертизу наркотичних засобів. Розрахунку визначення вмісту речовини в таблетці в висновку вона не зазначала. Долучати хроматограму до експертизи вона не зобов`язана.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_29 дала аналогічні покази з попередніми експертами.

Окрім показань свідків вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України доводиться також наступними доказами:

-даними з протоколу особистого огляду покупця від 01.02.2015 року (т.1 а.п. 47);

-даними з протоколу добровільної видачі від 10.02.2015 року де зазначено, що ОСОБА_9 добровільно видав працівникам Долинського РВ УМВС таблетку придбану в ОСОБА_8 (т.1 а.п. 50);

-даними з висновку експерта № 09/12-0231 від 16.02.2015 року, відповідно до якого надана на дослідження таблетка білого кольору в згортку з офольгованого паперу містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено бупренорфін в кількості 0,008 грама (т.1 а.п. 52-54);

-даними з постанови про визнання речовим доказом від 17.02.2015 року, якою визнано речовим доказом таблетку білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено бупренорфін в кількості 0,008 грама (т.1 а.п. 55);

-даними з протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 10.02.2015 року (т.1 а.п. 99).

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 307 КК України, оскільки він незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено.

В ході судового провадження обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 не здобуто.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на психіатричному та наркологічному обліках в Долинській ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд також керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без умов ізоляції його від суспільства, а тому щодо нього слід обрати покарання в межах санкцій ст.307 ч.1 Кримінального кодексу України, не пов`язане з умовами ізоляції від суспільства, у вигляді позбавлення волі на певний строк, з застосування ст.ст. 75, 76 КК України.

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, продовжуючи свою злочинну діяльність 18 лютого 2015 року приблизно о 09.45 год., реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, направився з наркотичним засобом «бупренорфін» до вул. Обліски, де біля будинку №34 за попередньою домовленістю мав зустрітися із ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_8 реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконно збагатитися, незаконно збув ОСОБА_9 одну таблетку, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0, 008 грама за гроші в сумі 300 гривень. 18.02.2015 о 10.00 год. ОСОБА_9 добровільно видав працівникам Долинського РВ УМВСУ в області вищевказану придбану ним в ОСОБА_8 таблетку, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін. Згідно висновку експерта № 09/12-0257 від 19.02.2015 вилучена в ОСОБА_9 таблетка білого кольору в згортку з офольгованого паперу містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,008 грама. Таким чином ОСОБА_8 діючи умисно з корисливих мотивів, повторно зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,008 грама. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 20 лютого 2015 року приблизно о 10 год., реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, направився з наркотичним засобом «бупренорфін» до вул. Обліски, де біля будинку №34 за попередньою домовленістю мав зустрітися із ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_8 реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконно збагатитися, незаконно збув ОСОБА_9 одну таблетку, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0, 008 грама за гроші в сумі 300 гривень. 20.02.2015 о 10.20 год ОСОБА_9 добровільно видав працівникам Долинського РВ УМВСУ в області вищевказану придбану ним в ОСОБА_8 таблетку, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін. Згідно висновку експерта № 09/12-0264 від 20.02.2015 вилучена в ОСОБА_9 таблетка білого кольору в згортку з офольгованого паперу містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,008 грама. Таким чином ОСОБА_8 діючи умисно з корисливих мотивів, повторно незаконно зберігав з метою збуту та збув наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін в кількості 0,008 грама. Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України. За сукупністю злочинів, ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України.

В даному випадку, суд не погоджується з обставинами на які вказує сторона обвинувачення, про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та вважає їх недоведеними, такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового провадження.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Так, за даними відображеними у витягу з ЄРДР № 0000088 від 05.02.2015 року, що роздрукований 21.02.2015 року за підписом старшого слідчого ОСОБА_23 , (в матеріалах кримінального провадження на а.с.133) зареєстрованим як матеріали правоохоронних органів, здійснено запис що до Долинського РВ УМВС поступив рапорт ст. о/у БНОН Долинського РВ УМВС ОСОБА_21 , про те, що ним отримано інформацію що один із жителів Долинського р-ну займається збутом наркотичних засобів «марихуана» та «субітекс» серед жителів Долина та Долинського р-ну. Вказані діяння кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України.

За № 2 здійснено запис від 20.02.2015 року в ЄРДР в тому ж кримінальному провадженні № 0000088, правова кваліфікація ст.. 307 ч. 2, про те що в СВ Долинського РВ УМВС поступив рапорт ст. о/у БНОН ОСОБА_21 , про те, що 18 лютого 2015 року приблизно 0 10.00 год, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів з метою незаконно збагатитися, за гроші в сумі 300 гривень в м. Долина по вул.. Обліски неподалік перехрестя з Пр. Незалежності незаконно збув ОСОБА_9 , одну таблетку, яка згідно висновку експерта № 09/12-0257 від 19.02.2015 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений - бупренорфін в кількості 0,008 грама.

3а № 3 здійснено запис про виявлення з іншого джерела 20.02.2015 року дата внесення в ЄРДР 20.02.2015 року правова кваліфікація ст.. 307 ч. 2 за фабулою в СВ Долинського РВ УМВС поступив рапорт ст.. о/у БНОН ОСОБА_21 , про те що 20.02.2015 року приблизно 0 10.00 год, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів з метою незаконно збагатитися, за гроші в сумі 300 гривень в м. Долина по вул.. Обліски неподалік перехрестя з Пр. Незалежності незаконно збув ОСОБА_9 , одну таблетку, схожу на таблетку «Субітекс» з вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежений - бупринорфін.

На а.п.1 в матеріалах справи (досудове слідство) є витяг з ЄРДР № 0000088 від 05.02.2015 року, за підписом старшого слідчого ОСОБА_23 , зареєстроване як матеріали правоохоронних органів, здійснено запис що до Долинського РВ УМВС поступив рапорт ст. о/у БНОН Долинського РВ УМВС ОСОБА_21 , про те, що ним отримано інформацію що один із жителів Долинського р-ну займається збутом наркотичних засобів «марихуана» та «субітекс» серед жителів Долина та Долинського р-ну. Вказане діяння кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України.

Отже одне і теж діяння кваліфіковано і за ч. 1 і за ч. 2 ст. 307 КК України, що є недопустимим

Постановою Долинської міжрайонної прокуратури від 21.02.2015 року за підписом заступника Долинського між районного прокурора ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 за ч. 2 ст. 307 КК України, № 0000128 за ч.2 ст. 307 та № 000129 за ч. 2 ст. 307 КК України об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР під № 0000088. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено СВ Долинського РВ МВС.

Суд вважає, що внесення в ЄРДР вказаної інформації без будь-яких доказів є незаконним та суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Статтею 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» регламентовано, що підставами для проведення оперативно-розшукових дій є наявність достатньої інформації, одержаної у встановленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-технічних заходів. При цьому забороняється приймати рішення про проведення ОРЗ при відсутності підстав, передбачених у цій статті. Як убачається із цієї статті , серед підстав для проведення ОРД немає поняття «рапорту» та «оперативної інформації» і це цілком закономірно, адже в противному випадку - можливість заводити ОРС на підставі рапорту чи оперативної інформації, може призвести до свавільного обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Крім того, аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що хоча по вказаних епізодах були зареєстровані кримінальні провадження під різними номерами, всі НСРД, експертизи та інші процесуальні дії проводились тільки в кримінальному провадженні № 0000088. Отже органами досудового розслідування порушено вимоги ст.. 257 КПК, яка встановлює:- Якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора. В матеріалах кримінального провадження вказаних ухвал слідчого судді немає.

Щодо незаконного проведення досудового розслідування та вчинення органами досудового розслідування провокації злочину, суд звертає увагу на наступні обставини:

Відповідно до положень ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

В даному випадку мають місце три оперативні закупки, які вчиненні однією і тією ж особою під легедованим іменем «Мирний». В ряді слідчих дій, в якості понятих залучались особи, які раніше були працівниками ОСОБА_30 . УМВС.

У рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаукас проти Литви» Європейський суд дійшов до таких висновків: якщо діяльність негласних агентів усе ж можлива за наявності чітких обмежень та гарантій від зловживань, використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи (п.54); підбурювання з боку поліції має місце й тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (п.55).

Таким чином, докази, отриманні шляхом провокації не можуть бути використані у судочинстві, оскільки це є порушення п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через порушення принципу справедливості. Якщо у справі відсутні дані про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, крім закупного, то у органів досудового слідства та суду є достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація. Інформація, отримана від закупного в результаті проведення оперативної закупівлі наркотиків, не повинна бути єдиним доказом, на якому будується обвинувальний вирок.

На думку ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності на те підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину.

Подібні дії співробітників міліції і використання їх результатів в кримінальному процесі призводять до того, що непоправно підривається принцип справедливості судового розгляду. Усе кримінальне переслідування в такому випадку є логічним продовженням провокації, підбурювання з боку співробітників міліції, оскільки за відсутності провокації, не було б і кримінального переслідування. Ситуація, коли особа підштовхується представниками держави, покликаними не допускати вчинення злочинів, до скоєння злочину, а потім притягується до кримінальної відповідальності за це, не відповідає справедливому судовому розгляду.

Як з долучених до матеріалів справи стороною обвинувачення письмових доказів в органу досудового розслідування, жодних даних, крім слів закупного, що обвинувачений ОСОБА_8 , до часу його документування будь-кому збував наркотики не встановлено, не здобуто таких доказів і у судовому засіданні при розгляді справи. Також закупний є єдиним прямим свідком який стверджує що ОСОБА_8 , збував йому наркотики.

На оглянутому судом оперативному відео від 18.02.2015 року та 20.02.2015 року, видно зустріч ОСОБА_8 , з невідомою особою чоловічої статі, обличчя якого не попадає в об`єктив відеозйомки, який в процесі проведення відеозапису передає ОСОБА_8 , гроші, та отримує від нього якусь річ, завернутого в офольгований папір. Через деякий час попрощавшись з ОСОБА_8 вказана особа починає бігти, затуляє долонею відеокамеру, а після чого її відключає, таким чином умисно припиняючи зйомку.

Це не дає можливості дослідити яку саме річ було отримано у ОСОБА_8 , та коли, через скільки часу, і чи саме ту річ, видано в присутності понятих працівникам міліції.

Прокурором розсекречено та долучено в судовому засіданні постанову про знищення відомостей, отриманих в результаті проведення негласних слідчих розшукових дій, від 25.02.2015 року, з якої відомо, що протокол № 224 т в одному примірнику та диск DVD-R в кількості двох штук, знищено, що ставить під сумнів в цій частині доводи сторони обвинувачення про те, що обвинувачений ОСОБА_8 спонукав закупного «Мирного» придбати в нього наркотичний засіб, чи погодився на його пропозицію продати наркотичний засіб.

Свідки ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 , під час допиту повідомили суд що притягувалися до кримінальної відповідальності, реально відбували покарання за вчинені злочини. Участь вказаних осіб у процесуальних діях як понятих підтверджує той факт, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 була вчинена провокація злочину.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів, речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності від 30.11.2001 року № 1065 ДСК/307ДСК/482ДСК, затверджена наказом МВС, СБУ, ДПІ , для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти МВС, СБУ та інші засоби. Їх отримання і використання здійснюється згідно з відомчими нормативними актами МВС і СБУ України. У той же час, в матеріалах провадження відсутні і в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано документального підтвердження використання коштів МВС або СБУ при оперативній закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_8 . Як встановлено в судовому засіданні, оперативна закупка була проведена з а особисті кошти офіцерів міліції (поліції), що проводили НСРД.

В судовому засіданні 14.09.2015 року прокурором заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та дослідження в судовому засіданні доказів: стенограма розмови додана за 28.02.2015 року з 9.00 год по 10.00 год., та за 20.02.2015 року з 9.15 по 10.20 год. Як випливає з вказаної стенограми, відео-аудіо контроль ОСОБА_8 , продовжувався після його затримання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 21.02.2015 року.

Відповідно до наданого стороною обвинувачення реєстру матеріалів кримінального провадження, який згідно вимог ст.109 КПК України повинен містити номер, найменування, час проведених процесуальних дій та реквізити прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування, відсутній дозвіл слідчого судді на проведення вказаних НСРД, вказані документи стороні захисту при виконання вимог ст.. 290 КПК України стороною обвинувачення не відкривались.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів іншій стороні, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази безпосередньо під час судового провадження.

Як зазначено у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 5-364кс16 від 16.03.2017 року «не відкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку статті 290 КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази.

Також в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація які технічні засоби застосовувалися під час проведення зазначених НСРД, та на які первинні носії записувалася вказана інформація. Згідно ч. 2,3 ст. 266 КПК України технічні засоби, що застосовувалися під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду. Носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За клопотанням сторони захисту судом було призначено судову криміналістичну експертизу відеозвукозапису з DVD-R диска який долучений прокурором як доказ, і зображення з якого 14.04.2016 року переглядалося в суді, та технічних засобів наданих прокурором.

Висновком № 827/830 експертизи відео-звукозапису у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , виконаного 24.04.2017 року експертами Львівського НДІСЕ встановлено що (п. 3.,4, Висновку) Відеофонограма 1,2 що міститься на оптичному диску «Verbatim DVD+R» у відповідних файлах є копіями .

За змістом ст. 359 КК України, незаконне використання спеціальних технічних засобів є кримінально карним діянням. Незаконним використання СТЗ негласного отримання інформації є у випадках, коли: 1) відсутній дозвіл на їх використання; 2) відсутні підстави для негласного отримання інформації; 3) порушується порядок використання зазначених засобів. За якістю зображення, звуку та відмінністю шрифтів, відео зйомка за 18.02.2015 р. та 20.02.2015 р., візуально відрізняються.

Згідно ч. 2,3 ст. 266 КПК України технічні засоби, що застосовувалися під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду. Носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом.

В порушення вимог ст.. 253 КПК України ні прокурор, ні за його дорученням слідчий, при закінченні досудового розслідування не повідомили ОСОБА_8 , та його захисника, письмово про обмеження конституційних прав ОСОБА_8 при проведенні НСРД. При цьому суд вважає, що відповідно до ч.3 ст. 271 КПК України, під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати, підбурювати особу на вчинення цього злочину, з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який би вона не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті у такий спосіб речі та документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні. Відповідно до частини 2 статті 8 Кримінально-процесуального Кодексу України, статті 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантій справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних розслідувань, що використовуються для боротьби з торгівлею наркотичними засобами. Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Веселов та інші проти Росії від 2 жовтня 2012 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року). Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії). Таке повністю відповідає вимогам частини 1 статті 87 КПК України. Визначення провокації наведене у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви. Відповідно до цього визначення провокація з боку правоохоронних органів: «Має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений». Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низку критеріїв (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії), а саме: a) змістовний критерій; b) процесуальний критерій. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін. Розкриваючи змістовний критерій, Європейський Суд з прав людини відзначає, що, по-перше, держава повинна мати у своєму розпорядженні конкретні та об`єктивні свідчення, що підтверджують вчинення обвинуваченим конкретних кроків на вчинення діяння, за яке він в подальшому переслідується. При цьому відповідно до вимог Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (рішення у справі Баннікова проти Росії; рішення у справі Веселов та інші проти Росії; рішення у справі Ванян проти Росії). По-друге, як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо (рішення у справі Баннікова проти Росії; рішення у справі Веселов та інші проти Росії ).

Застосування цих засад стосовно обвинувачення ОСОБА_8 у збуті наркотичних засобів дозволяє дійти таких висновків. По - перше, відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» у кожному випадку наявності підстав для оперативно-розшукової діяльності порушують оперативно-розшукову справу. Без її порушення проводити такі заходи заборонено. Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що у випадку ОСОБА_8 мали місце підстави для проведення оперативно - розшукової справи Відповідно до п.4 ст. 9-1 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» ведення оперативно-розшукових справ здійснюється: щодо осіб, стосовно яких є дані про участь у підготовці до вчинення злочину, - до встановлення та фіксації фактичних даних про протиправні діяння, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, але не більше шести місяців. Крім того, будь-яких фінансових документів, що підтверджують законність походження грошей, які були використані для проведення оперативної закупівлі, суду не надано. На думку суду, в даному випадку дії працівників міліції, які здійснювали оперативно-розшукові заходи мали провокативний характер, оскільки вони фактично підбурювали обвинуваченого до вчинення злочину.

Таким чином, суд приходить до переконання, що протокол оперативної закупки від 18 та 20 лютого 2015 року є недопустимим доказом, а тому відповідно до вимог статті 87 КПК України та, відповідно до частини 2 статті 86 КПК України не могли використовуватись під час прийняття інших процесуальних рішень. Інших доказів протиправної поведінки ОСОБА_8 протягом періоду з моменту порушення відносно його кримінального переслідування та до часу складання обвинувального акта, як свідчать надані суду матеріали, в розпорядженні органів досудового розслідування не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України було порушено та оперативні дії - розпочаті за відсутності об`єктивної підозри у вчиненні злочину, а під час здійснення оперативних заходів органи досудового розслідування не виявляли необхідної пасивності, отже - відносно нього була здійснена провокація правоохоронних органів, оскільки суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що останнім було б вчинено злочин без втручання з боку правоохоронних органів. За такого, виходячи з норм діючого законодавства, суд вважає усі докази, отримані внаслідок негласних оперативних (слідчих) дій недопустимими. Інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого у збуті наркотичних засобів органи досудового розслідування та прокурор суду не надали, судом такі докази здобуті не були.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ним інкримінованого йому даного кримінального правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.. 124 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та призначити покарання на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст.. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та праці, не виїзджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`яленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Запобіжний захід заставу в розмірі 36540 (тридцять шість тисяч п`ятсот сорок) гривень після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_31

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь Держави 368,94 гривні витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази:

три таблетки білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів при УМВС України в Івано-Франківській області знищити.

гроші в сумі 1337 гривень купюрами номіналом 200 гривень - АА 7836618, 200 гривень - ЗА 3895642, 100 гривень -МК 0387602, 100 гривень - МБ 1949446, 100 гривень - МЛ 2841667, 100 гривень - ЕЯ 5756163, 100 гривень - МЕ 5384414, 50 гривень - РЖ 1050242, 50 гривень - ПВ 7438335, 50 гривень - ПД 4648608, 50 гривень - КТ 8904635, 50 гривень - ПЖ 9509807, 50 гривень - РЕ 4345760, 20 гривень - ПЖ 3650745, 20 гривень - МС 0614195, 20 гривень - ПЖ 3226051, 20 гривень - ПЖ 1139156, 20 гривень - ПЖ 2804938, 10 гривень - ПЄ 1628495, 10 гривень - СД 3187623, 10 гривень - МА 6842590, 5 гривень - ЗД 5090373, 1 гривень - РК 7511797, 1 гривень -НЗ 3812385, які знаходяться на депозитному рахунку Долинського РВ УМВС повернути власнику.

мобільний телефон марки «Нокія» імей: НОМЕР_1 та імей: НОМЕР_2 з сім-картами мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 та мобільний телефон марки «Самсунг» імей: НОМЕР_5 та імей: НОМЕР_6 з сім картою «МТС» та «Київстар» № НОМЕР_7 , навушники «Нокія», що знаходяться зберігання в кімнату зберігання речових доказів Долинського РВ УМВС повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення через Долинський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя