Справа № 357/1399/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
педагога ОСОБА_6 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_7
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- 24 січня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0003955 від 07 жовтня 2018 року за ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22 лютого 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся старший слідчий Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , вчиненого за наступних обставин.

21 січня 2019 року близько 23 години неповнолітній ОСОБА_8 знаходячись біля буд. 30 по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, котре виразилося у нанесені одного удару кулаком в щелепу останньому та поштовху руками, в результаті чого потерпілий впав на землю, відкрито викрав з правої кишені штанів потерпілого, мобільний телефон марки «S-Tell M555i», вартістю 1500 гривень.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_8 з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

18 лютого 2019 року за наявних доказів у вчиненні даного злочину було повідомлено про підозру неповнолітнього ОСОБА_8 .
Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявному ризику, передбаченому п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою.
Також, необхідно врахувати соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи, постійного джерела доходів, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.
Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення вчиненого неповнолітнім ОСОБА_8 та спосіб його вчинення, на думку сторони обвинувачення, необхідно не визначати заставу.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без наданням можливості внесення застави.
Захисник ОСОБА_5 , законний представник підозрюваного ОСОБА_7 , неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні просить суд не застосовувати до нього запобіжний захід пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри від 18 лютого 2019 року у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).
Слідчим суддею встановлено, що неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , вчиненого за наступних обставин.

21 січня 2019 року близько 23 години неповнолітній ОСОБА_8 знаходячись біля буд. 30 по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, котре виразилося у нанесені одного удару кулаком в щелепу останньому та поштовху руками, в результаті чого потерпілий впав на землю, відкрито викрав з правої кишені штанів потерпілого, мобільний телефон марки «S-Tell M555i», вартістю 1500 гривень.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_8 з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

30 січня 2019 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
18 лютого 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Сукупність доказів: заява про вчинення злочину від 30 січня 2019 року та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 (який детально розповів про те, як 21 січня 2019 року близько 23 год. повертався до свого місця проживання та проходячи повз буд. АДРЕСА_2 до нього підійшов невідомий йому хлопець, який попросив дати йому закурити та в той момент раптово наніс йому один удар кулаком лівої руки в щелепу, після чого штовхнув від чого ОСОБА_10 впав на землю, після чого вказаний хлопець витягнув з правої кишені його штанів належний йому мобільний телефон марки «S-Tell M555i».); протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 (згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, яка 21 січня 2019 року близько 23 год. вдарила його та відкрито заволоділа його вищевказаним мобільним телефоном.); протокол допиту свідка ОСОБА_12 (який 21 січня 2019 року близько 23 год. знаходячись на зупинці громадського транспорту ДК «Росава», що по вул. Леваневського, 83 в м. Біла Церква, купив у невідомого йому хлопця мобільний телефон марки «S-Tell M555i» за 300 гривень); протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 (який серед пред`явлених йому фотознімків, впізнав вищевказану особу, яка продала йому мобільний телефон марки «S-Tell M555i» за 300 гривень); протоколом отримання предметів від свідка ОСОБА_12 (відповідно до якого останній добровільно видав мобільний телефон марки «S-Tell M555i», який він купив 21 січня 2019 року близько 23 год. у невідомого йому хлопця за 300 гривень); протоколом огляду предметів (відповідно до якого оглянуто вищевказаний мобільний телефон); протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 (відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 детально відтворив обстановку яка мала місце 21 січня 2019 року близько 23 год. біля буд. 30 по вул. Леваневського в м. Біла Церква та показав, як саме його вдарив невідомий йому хлопець); протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 (відповідно до якого останній розповів, про те як 21 січня 2019 року близько 23 год. біля буд. 30 по вул. Леваневського в м. Біла Церква він побачив, як його знайомий ОСОБА_8 біжить йому на зустріч та на відстані близько 20 метрів з землі піднімається невідомий йому чоловік); протокол проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 (відповідно до якого останній відтворив побачене), які оцінено слідчим суддею, дають підстави дійти висновку про те, що підозра у причетності неповнолітнього ОСОБА_8 до скоєння зазначеного злочину, є очевидно обґрунтованою.
Оцінюючи наявність ризику, на який посилався у своєму клопотанні слідчий та прокурор, вказана обґрунтована інформація свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним нових злочинів.
Слідчий суддя також враховує, що органами досудового розслідування ще не проведено необхідних експертиз для встановлення доказів.
Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_8 , не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_8 вчинив умисний злочин проти власності, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив новий умисний злочин проти власності перебуваючи під домашнім арештом обраним у кримінальному провадженні №0003955 від 07 жовтня 2018 року.
Відповідно до п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторюється, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зазначене доводить, що, виходячи з високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням ступеня суспільної небезпеки інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до його особистої свободи, встановлені вище обставини є достатніми для прийняття судом рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, при цьому, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 199, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання, тобто з 22 лютого 2019 року по 22 квітня 2019 року включно.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 27 лютого 2019 року, о 8 годині 50 хвилин.

Слідчий суддяОСОБА_1