Справа № 486/1496/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10

захисників обвинуваченої ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду кримінальне провадження № 0000636 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянки України, українки, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не одруженої, освіта середня спеціальна, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд вважає доведеним, що 07 липня 2017 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_10 з метою справити природні потреби, зайшла до квартири свого співмешканця ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись всередині приміщення, ОСОБА_10 почала оглядати кімнати квартири, в ході чого виявила відсутність ОСОБА_13 та при цьому на ліжку однієї із спальних кімнат помітила ОСОБА_9 , яка спала, перебуваючи у частково оголеному стані.

В цей момент у ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через ревнощі, виник умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_10 , розуміючи свою перевагу у фізичній силі перед ОСОБА_9 , користуючись моментом раптовості та усвідомлюючи, що об`єктом її злочинного посягання є життя та здоров`я останньої, в момент, коли ОСОБА_9 ніякого опору їй чинити не могла, розуміючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи можливість та бажаючи настання такого суспільно-небезпечного наслідку як смерть потерпілої, використовуючи кухонний ніж, нанесла останній тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в області правої половини грудної клітини, яка має раньовий канал, що проникає до плевральної порожнини та розташована в області 2-го міжребір`я та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя, три колото-різані рани в області правої молочної залози, правому передпліччі та правій кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень виконавши усі дії, яка вважала необхідними для доведення умисного вбивства до кінця, але смерті останньої не досягла, з причин, які не залежали від її волі, скільки 07 липня 2017 року о 18 годині 50 хвилин з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 у непритомному стані було доставлено до реанімаційного відділення Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня", де в результаті своєчасно наданої медичної допомоги збережено життя останньої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнала та показала суду, що вона раніше співмешкала із ОСОБА_13 , а коли відносини між ними зіпсувалися, вони розійшлися. Незадовго до даної події ОСОБА_13 намагався примиритися, тому дав їй ключі від своєї квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в якій вона востаннє знаходилася 05 липня 2017 року. 07 липня 2017 року, після роботи, біля 13 години, взявши із собою робочий одяг в пакет, вона разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 направились до кафе "Веселий Роджер" попити пива. Через 30-40 хвилин вона та ОСОБА_14 пішли гуляти по місту, а потім вона провела ОСОБА_14 додому, яка живе неподалік ОСОБА_13 . По дорозі, захотівши справити природні потреби, та маючи ключі від квартири ОСОБА_13 , зайшла до приміщення його трикімнатної квартири, яка розташована на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку та залишила ключі в замку дверей із середини квартири. Справивши природні потреби, вона затурбувалась, що до неї не виходить ОСОБА_13 та подумала, що той спить після нічної зміни. Однак, у вітальні вона побачила оголену жінку, яка спала животом донизу, поперек ліжка, обличчя жінки ОСОБА_10 не бачила. Після цього вона зателефонувала ОСОБА_13 , але не о 18 годині, а в денний час, щоб дізнатися, що відбувається, на що останній сказав: "Це ОСОБА_16 , вона вагітна". Після цих слів обвинувачена припинила з ним розмову. Далі, глянувши, що в квартирі нікого немає та взявши свій пакет з робочим одягом, який залишила біля вхідних дверей, пішла на вихід із квартири. Зазначила, що в квартирі ОСОБА_13 вона перебувала біля 5 хвилин, у вітальню до жінки не заходила та крові на її тілі не бачила. Коли виходила, дверима вдарила ОСОБА_17 , який в той час намагався відімкнути ключами вхідні двері квартири ОСОБА_13 та увійти в його квартиру. Тоді ж, коли виходила з квартири, в під`їзді також стояв ОСОБА_13 , який намагався взяти її за руку, щоб зупинити та поговорити, однак вона вирвала руку та пішла додому. Зазначила, що ОСОБА_17 був п`яний, а ОСОБА_13 був випивший. З квартири виходила одна, з нею нікого не було. Коли прийшла додому, приблизно через 2 години, випрала робочий одяг, плаття, в якому була одягнена того дня та прийняла ванну. Через 40-50 хвилин, саме в денний час, на її мобільний телефон зателефонували працівники поліції, які потім приїхали до неї додому та повідомили, що нібито вона зарізала дівчину ОСОБА_13 , яку обвинувачена раніше бачила одного разу. Після цього їй зателефонував ОСОБА_13 , який в її мобільному телефоні записаний як " ОСОБА_18 ". Тоді ж вона востаннє зі свого мобільного телефону, номер якого НОМЕР_1 зателефонувала своїй матері, брату та адвокату ОСОБА_19 , після чого була доставлена до відділу поліції. В її квартирі працівники поліції знаходилися біля 10-15 хвилин.

Розташування квартири ОСОБА_13 . ОСОБА_10 знає добре, оскільки раніше в ній проживала разом із ОСОБА_13 . У квартирі останнього був набір кухонних ножів, який складався не з чотирьох, а трьох різних ножів. Ніякого ножа з його квартири вона не забирала.

З потерпілою ОСОБА_10 знайома, оскільки раніше бачила її в компанії ОСОБА_13

02 липня 2017 року, обвинувачена спілкувалася по телефону з потерпілою, остання їй телефонувала з мобільного ОСОБА_13 та провокувала на скандал.

Зазначила, що психофізіологічна експертиза та багато інших слідчих дій проводилися саме за її ініціативою, що підтверджує її невинуватість.

Заявлений прокурором цивільний позов не визнала в повному обсязі, оскільки дане кримінальне правопорушення не вчиняла.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_13 є її колишнім співмешканцем та до даної події вони проживали разом біля чотирьох місяців. Приблизно за п`ять днів до даної події, він примирився із ОСОБА_10 , яка також раніше була його співмешканкою. Маючи намір поговорити з ОСОБА_13 , вона вночі, з 06 на 07 липня 2017 року, зустрілася із ним на його робочому місці, де той працював у нічну зміну. Біля 8 години, коли він змінився, вони разом зайшли до магазину, а потім направились до квартири за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де вона повідомила ОСОБА_13 , що можливо вагітна.

Біля 10 години до них, на прохання ОСОБА_13 , прийшла ОСОБА_20 , яку ОСОБА_13 мав намір примирити з потерпілою, оскільки в той час, коли ОСОБА_9 проживала із ОСОБА_13 , ОСОБА_20 стала проживати разом з її чоловіком. Всі разом спілкувались на балконі в квартирі ОСОБА_13 та випивали слабоалкогольні напої, пиво, шампанське та горілку. Потерпіла зазначила, що випила біля 4-5 пляшок по 0.5 л слабоалкогольного напою, біля 70 г горілки та разом із ОСОБА_20 пляшку шампанського.

Коли вона сп`яніла та захотіла спати, ОСОБА_13 провів її до вітальні, через подвійні двері, які за собою прикрив, а сам почав збиратися по справам. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_13 разом із ОСОБА_20 вийшли із квартири, оскільки вона чула, як вони говорили, а потім замкнули за собою вхідні двері на ключ. ОСОБА_9 пояснила, що довго не могла заснути. Прокинулась вона від болю в області правої лопатки та в грудях. Коли повернулася та сіла на ліжку, то побачила ОСОБА_10 , із скляними та холоднокровними очима, не розуміючи, як остання потрапила до квартири. ОСОБА_10 була одягнена в сарафан голубого чи зеленого кольору. Далі, відчуваючи біль, потерпіла запитала ОСОБА_10 , як та потрапила до квартири. Вона сказала: "Я тебе попереджала" і в цей час почала наносити потерпілій рукою, сидячи на ліжку поруч, приблизно за 30 см від потерпілої, удари ножем в область грудей. Коли вона стала відбиватись від ударів ОСОБА_10 , декілька разів удари ножа попали по руці потерпілої. Всього обвинувачена нанесла їй 9 послідовних ударів ножем, з яких: 5 ударів було нанесено в область грудної клітини, 2 удари в область спини, та 2 удари в праву руку. Яким саме ножем ОСОБА_10 наносила удари, потерпіла не пам`ятає, однак за розміром схожий на той кухонний ніж, що зник із квартири ОСОБА_13 . Під час нанесення ударів, в квартирі, крім неї та ОСОБА_10 більше нікого не було.

Побачивши на собі багато крові, потерпіла втратила свідомість. Потім вона почула, як ОСОБА_13 викликав «Швидку допомогу», далі побачила лікарів і біля вікна молодого чоловіка, схожого на ОСОБА_17 . Того ж дня, ввечері до неї в лікарню приходив ОСОБА_13 та розповідав про те, що коли вони заходили разом з ОСОБА_17 в його квартиру, то з квартири виходила ОСОБА_10 , яка кудись поспішала та була знервована. В лікарні потерпіла перебувала 10 днів.

Потерпіла пояснила, що до вказаної події ніяких відносин із обвинуваченою не мала, однак по телефону остання наказувала їй не зустрічатись із ОСОБА_13 , проте ніяких погроз з її боку не було, лише говорила: «Я тобі влаштую». На думку потерпілої, обвинувачена ревнувала її до ОСОБА_13 , оскільки при зустрічі нервувала та писала в телефонній переписці ОСОБА_13 образливі висловлювання на її адресу, такі як: «Угомони свою овцу».

В подальшому вона довідалася, що ключі від квартири ОСОБА_13 були і у ОСОБА_10 , оскільки після примирення ОСОБА_13 дав їй ключі від своєї квартири.

Її відносини з ОСОБА_20 були негативними, однак, під час сумісного розпивання напоїв вранці 07 липня 2017 року в квартирі ОСОБА_13 ніяких негативних дій з боку ОСОБА_20 не було.

Потерпіла добре знає, що в квартирі ОСОБА_13 було в кухонному наборі чотири ножі. Перед розпиттям напоїв разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , остання на кухні нарізала продукти саме тим ножем з набору, який потім зник. Ніж був середнього розміру та мав червону пластикову ручку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_13 суду показав, що біля трьох років спільно проживав разом із ОСОБА_10 . Коли з нею розійшовся, то біля 2-3 місяців разом проживав із ОСОБА_9 . Станом на 07 липня 2017 року помирився із ОСОБА_10 , однак разом з нею не проживав. В ніч з 06 на 07 липня 2017 року він працював. Біля 3 години до нього на роботу прийшла ОСОБА_9 , з якою він розмовляв щодо їх відносин. Здавши зміну, разом із потерпілою, біля 08 год. 40 хв. пішли до нього додому, за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили спілкування. Повідомлення ОСОБА_9 про вагітність, він сприйняв добре. Біля 10 години він зателефонував ОСОБА_20 , щоб разом посидіти та поспілкуватись. ОСОБА_9 та ОСОБА_20 були знайомі між собою, конфліктів між ними не було, але були якісь відносини із чоловіками. ОСОБА_20 на кухні нарізала продукти. У кухні був набір із чотирьох ножів. Один із них широкий, другий довгий та вужчий, третій був середніх розмірів, а четвертий ніж невеликого розміру. Біля 11 години він виходив у справах, замкнувши вхідні двері квартири на ключ, тому 1-1,5 години потерпіла та ОСОБА_20 у нього вдома залишалися вдвох, спілкувалися, пили слабоалкогольні напої та шампанське. Коли повернувся додому, то всі разом продовжували спілкуватися ще біля 1 години. Потім ОСОБА_9 захотіла спати, оскільки не спала дві доби, та ще трохи випила, тому він провів її до вітальні, що розташована біля виходу з квартири, а вона роздягнувшись, лягла спати на ліжко. При цьому зазначив, що потерпіла не була сильно п`яною, координація рухів в неї порушена не була, спілкувалась нормально. Після чого він, переодягнувшись, оскільки збирався на зустріч зі знайомим, та через 7-10 хвилин повернувся до ОСОБА_20 . Приблизно через 30 хвилин, вони разом із ОСОБА_20 вийшли із квартири, та він замкнув двері на ключ. При виході він звернув увагу, що ОСОБА_21 лежала на ліжку, при цьому ОСОБА_20 не зосереджувала на ній увагу. Зазначив, що один ключ від квартири залишався у нього, інший знаходився у ОСОБА_10 , а ще один у його матері.

Коли вийшов з квартири, то направився до бару "Одеса", що розташований в м. Южноукраїнську, де мала відбутися його зустріч із знайомим, а ОСОБА_20 пішла по своїм справам. Через 30 хвилин йому зателефонувала ОСОБА_20 , та повідомила, що вона знаходиться в кафе "Дакі" в м. Южноукраїнську, що розташоване в 7 хвилинах від його місця проживання, та він пішов до неї. Перебуваючи в кафе "Дакі", до них підійшов знайомий, а потім підійшов ОСОБА_17 , та всі разом пили пиво. Під час відпочинку в кафе, він додому не ходив. Біля 17-18 години йому зателефонувала ОСОБА_10 і запитала: "Що за жінка лежить в ліжку його квартирі?". Він сказав, що то ОСОБА_9 , та можливо вона вагітна від нього, після чого обвинувачена вимкнула телефон, хоча і знала хто така ОСОБА_9 , та те, що він з нею разом проживав. Посидівши ще трохи в кафе, вирішив піти додому, щоб потім поговорити із ОСОБА_10 щодо подальших їх відносин. Додому йшов разом із ОСОБА_17 та через 10-15 хвилин були біля свого будинку. Його квартира розташована на першому поверсі, тому відкривши двері під`їзду, побачив, що зі сторони його квартири вийшла ОСОБА_10 , одягнена в світле плаття з голубим листям, вона тримала в руках поліетиленовий пакет та сумочку. Швидко пройшовши повз нього, ОСОБА_10 вийшла із під`їзду. Він хотів з нею поговорити, але вирішив, що зробить це пізніше. Коли ОСОБА_10 виходила з закутка під`їзду, вслід за нею йшов якийсь чоловік. Вийшовши на вулицю з під`їзду, ОСОБА_10 та той чоловік розійшлися в різні боки.

Першим в квартиру зайшов ОСОБА_17 , який зупинився у коридорі, та показував у сторону вітальні. Коли ОСОБА_13 зайшов до вітальні, то побачив, як по спині ОСОБА_9 , яка лежала на правому боці, тече кров. Обличчям вона лежала до вікна, ноги були зігнуті в колінах. Коли підійшов до неї та взяв її за руку, вона почала говорити, що їй боляче. Він відразу став викликати «Швидку медичну допомогу». В квартирі, окрім нього, ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , більше нікого не було. Слідів крові по квартирі не було. Свідок зазначив, що ніж середнього розміру, з його кухні, того дня зник.

Ввечері, він навідав ОСОБА_9 у лікарні. Вона розповіла, що саме ОСОБА_10 нанесла їй ножем тілесні ушкодження.

Свідок зазначив, що мав неприязні стосунки із чоловіком ОСОБА_9 , останній знав його місце проживання, оскільки привозив до нього додому речі потерпілої. Щодо розмов із ОСОБА_22 , то останній нічого їй не говорив з приводу нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_17 показав суду, що 07 липня 2017 року біля 17-18 години відпочивав в кафе "Дакі" з ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ще з одним чоловіком, де пили пиво та по 50 г горілки. Весь час всі були разом, ОСОБА_13 був в одній і тій же сорочці. ОСОБА_13 з кимось розмовляв по телефону. Потім разом вирішили піти до нього додому, щоб продовжити відпочивати. Кафе "Дакі" знаходиться в 10-15 хвилинах ходи від місця проживання ОСОБА_13 . Коли підійшли до під`їзду, ОСОБА_13 ключами відкрив двері під`їзду, а він першим зайшов у під`їзд. На сходах побачив ОСОБА_10 , яка виходила із-за кутка, зі сторони квартири ОСОБА_13 . Чи виходив якийсь чоловік за нею, він не пам`ятає. Коли зайшов у квартиру, вхідні двері були не замкнені. ОСОБА_13 залишався позаду нього. Свідку не було відомо що хтось перебуває в квартирі. Коли почав в коридорі знімати взуття, то в побачив, що у вітальні на ліжку лежить дівчина, а по правому плечі у неї тече кров. Коли з ОСОБА_13 підійшли до неї ближче та почали з нею розмовляти, вона говорила, що їй боляче. В області її живота була пляма крові. В квартирі нікого не було. Потім викликали «Швидку медичну допомогу» та працівників поліції. Коли чекали на допомогу та коли приїхали медичні працівники, він стояв біля вікна, щоб дивитись на обличчя потерпілої.

Свідок показав, що за день до події був у ОСОБА_13 в гостях та йому відомо, що в останнього був набір із чотирьох ножів. Однак працівники поліції не знайшли вдома ОСОБА_13 одного, середнього за розміром, ножа.

Допитана в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_20 суду показала, що з потерпілою у неї склалися негативні стосунки. Так, 07 липня 2017 року біля 10 години їй зателефонував ОСОБА_13 та запросив у гості. Коли вона прийшла до ОСОБА_13 додому, то в нього на балконі сиділа ОСОБА_9 та вживала слабоалкогольні напої, а на столі було пиво. Свідок приготувала усім каву, оскільки добре знала розташування кухонних речей ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_13 пішов до магазину та через хвилин 30 приніс шампанського, горілки, слабоалкогольних напоїв та продуктів. Свідок на кухні нарізала продукти саме тим ножем, який потім зник, та приготувала бутерброди. Далі усі разом сиділи на балконі, випивали шампанське, горілку та спілкувалися. ОСОБА_13 розповів, що ОСОБА_9 вагітна. Сп`янівши, ОСОБА_9 захотіла спати, тому ОСОБА_13 провів її до вітальні, та був відсутній 20-30 хвилин. Свідок залишалася в цей час на балконі. Коли ОСОБА_13 до неї повернувся, то був переодягнений в іншу сорочку, оскільки говорив про зустріч з якимись людьми та сказав, що був із ОСОБА_9 , а потім був у ванній кімнаті. На кухню вона більше не заходила, тому де подівся ніж, не знає. Близько 13 години свідок разом із ОСОБА_13 пішли до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Коли виходили із квартири, то ОСОБА_13 зачинив вхідні двері квартири на ключ, при цьому двері до кімнати, де спала ОСОБА_9 були прикриті.

В кафе вони пили пиво та знаходилися там приблизно до 18 години. Під час відпочинку в кафе, ОСОБА_13 був відсутній близько 30 хвилин, сказавши їй, що спілкувався по телефону. Коли повернувся, то був в іншій сорочці, бірюзового кольору, тоді як спочатку був у сорочці світлого кольору. На запитання, чи був він вдома, оскільки відстань від його будинку до кафе була незначною, в п`яти хвилинах ходи, ОСОБА_13 сказав, що необхідно зустрітися із людьми, тому вдома переодягнувся. Біля 18 години до них підійшов ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_13 сказав, що йому зателефонувала ОСОБА_10 та зібрався із ОСОБА_17 разом до себе додому, а ОСОБА_20 , будучи тверезою, поїхала з друзями в інше місце.

Свідок зазначила, що ОСОБА_13 та чоловік ОСОБА_9 мали неприязні відносини та вчиняли між собою бійки. Свідок також повідомила, що її знайома ОСОБА_22 розповіла про те, що їй п`яний ОСОБА_13 нібито зізнався, що саме він наносив удари ОСОБА_9 , оскільки це необхідно було останній для вирішення сімейних проблем.

Ніж, яким свідок нарізала продукти на кухні в квартирі ОСОБА_13 , вона із квартири не забирала.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_23 , завідувач хірургічним відділенням Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" суду показав, що 07 липня 2017 року був черговим. ОСОБА_9 було доставлено до лікарні «Швидкою допомогою», вона була без нижньої білизни та вкрита ковдрою. На перший погляд стан її був тяжкий. На тілі потерпілої було 4 колоті проникаючі рани, які виділяються невеликою кровотечею та 7 різаних ран, які супроводжуються сильною кровотечею. В подальшому в одну із надплічної колотої рани була вставлена через ребра трубочка, щоб вийшло повітря, оскільки пошкоджено було легеню, а повітря, що поступало всередину тіла, здавлювало серце та легені. Коли її стан стабілізувався, то їй зашили рани, при цьому наркоз, знеболюючі та заспокійливе не застосовувалися. Всі рани на руках потерпілої були свіжі, вони кровоточили, судячи по результатам аналізів, остання втратила біля 0.5 л крові. Вона була контактною, говорила уривчасто та стогнала. Із ротової порожнини пахло алкоголем, із результатів аналізу у потерпілої було виявлено 2 промиля алкоголю, тому свідок не міг однозначно сказати, чи могла остання усвідомлювати те, що відбулося. На дев`яту добу потерпілу виписали із лікарні. По характеру пошкодження, а саме колоті рани з проникненнями, були нанесені в життєво важливі органи, коли смерть після таких наступає через декілька годин. Оскільки всі рани були на правій половині тіла та направлені в лівий бік, то потерпіла під час нанесення їй таких тілесних ушкоджень, не тікала та могла сидіти, на думку свідка потерпіла лежала на лівому боці. Колоті рани могли бути нанесені в сидячому положенні. Різані рани могли утворитися, коли потерпіла відбивалася від нападаючого. Стверджував, що у разі ненадання своєчасної медичної допомоги потерпілій, могла б настати смерть останньої. Також зазначив, що потерпіла не могла сама собі нанести такі ушкодження, оскільки такі травми є шокуючими травматичними пораненнями. Від медичного персоналу чув, що потерпіла отримала побутові травми від жінки в результаті конфлікту між ними.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості експерта ОСОБА_24 показав суду, що за його участю було проведено комісійну психофізіологічну експертизу із застосуванням поліграфа на підставі методики питань, які він обирав особисто. Перед початком проведення експертизи з обвинуваченою було проведено тестову підготовку, їй було роз`яснено порядок проведення експертизи. За допомогою поліграфа із обвинуваченою з`ясовувались питання щодо дій в минулому. Питання є зрозумілими. Під час проведення експертизи, у ОСОБА_10 було хвилювання, що є нормальною реакцією для такої дії, як і у всіх людей. Сумнівів у результатах проведеної експертизи він не має. В п. 7 висновку даної експертизи ОСОБА_24 зазначив її результати, де висказав свою думку та підвів підсумок. Все, що говорила ОСОБА_10 , узгоджується з її емоціями. Звернув увагу суду на початок тестування обвинуваченої, динаміку психологічного її відношення до тестування, її добрий настрій, вона все розповідала, вела себе нормально, говорила правду, оскільки її розмова не була уривчастою.
Щодо свідка ОСОБА_13 , то така експертиза проводилась таким же чином.
ОСОБА_24 зазначив, що не є судовим експертом. Експертизу проводив на платній основі, оплату здійснював адвокат ОСОБА_10 .

Судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:
- витяг з кримінального провадження № 0000636 відповідно до якого відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2017 року о 23 год. 06 хв. (т. 1 а.с. 105-106);

- рапорт про реєстрацію повідомлення органу охорони здоров`я про умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 від 07 липня 2017 року, згідно якого 07 липня 2017 року о 18 год. 30 хв. надійшло повідомлення від чергового лікаря КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» про доставку до реанімаційного відділення даної установи з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_9 з ножовими пораненнями (т. 1 а.с. 107);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_10 від 07 липня 2017 року о 21 год. 00 хв. (т. 1 а.с. 119);

- протокол огляду місця події від 07 липня 2017 року та фототаблиці до протоколу, згідно якого оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 , вітальню вказаної квартири, де на підлозі ліворуч від входу до вітальні на полу, на поверхні ліжка та на постільній білизні виявлено плями бурого кольору, упаковки з-під медичного шприца, зафіксовано загальний вигляд приміщення кухні та місцезнаходження кухонних ножів в навісному шкафчику праворуч від входу до приміщення кухні. Вилучені під час огляду місця події предмети та сліди поміщено до пакетів №№ 2990308, 2990304, 2990306, 2990307, 2990305 (т. 1 а.с. 108-118);

- протокол обшуку від 01 серпня 2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 серпня 2017 року в квартирі АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 з фототаблицями згідно якого під час обшуку вилучено, поміщено до спецпакету № 4050678 та опечатано сукню блакитного кольору, в якій перебувала ОСОБА_10 07 липня 2017 року. У вітальні на полиці виявлено два ножа, один з яких оснащено склоподібною рукояткою із чорною серцевиною, інший оснащено склоподібною рукояткою із червоною серцевиною, довжина лез ножів складає 12 см, ширина найширшої частини леза становить 2 см, а червоного - 1.8 см. Ніж із рукояткою із чорною серцевиною поміщено до спецпакета №4050679 та опечатано. Ніж із рукояткою із червоною серцевиною поміщено до спецпакета №4050680 та опечатано. В приміщенні кухні було виявлено кухонний ніж із сіро-синьою рукояткою з найбільшою шириною леза 4 см, який було поміщено до спецпакета №4050538, кухонний ніж із рукояткою чорного кольору з найбільшою шириною леза 3,5 см, який було упаковано до спецпакета №4050539, кухонний ніж із рукояткою блакитного кольору з найбільшою шириною леза 1,5 см, який упаковано до спецпакета №290224, кухонний ніж із рукояткою чорного кольору з найбільшою шириною леза 2,7 см, який було упаковано до спецпакета №2990225 (т. 1 а.с. 122-143);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12 вересня 2017 року та CD-RW диск з матеріалом відеозапису за участю потерпілої ОСОБА_9 , що відбувся за адресою: АДРЕСА_2 на першому поверсі, відповідно до якого потерпіла вказала на приміщення балкону, де станом на 07 липня 2017 року відпочивала разом із ОСОБА_13 та знайомою на ім`я ОСОБА_25 , потім вказала на ліжко, на якому заснула та в якому положенні, показала, як до неї на ліжко сіла ОСОБА_10 , за допомогою предмета, імітуючого ніж, вказала на характер та механізм нанесення їй ударів з боку ОСОБА_10 , направлення ударів, демонструвала ушкодження області спини, правої частини грудної клітини та зовнішньої сторони правої руки отримані, в результаті нападу на неї з ножем з боку обвинуваченої (т. 1 а.с. 224-236) та CD-RW диск з матеріалом відеозапису, виконаного 12 вересня 2017 року при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 237);

- протокол огляду речі від 12 вересня 2017 року, з якого видно, що слідчим оглянуто мобільний телефон, належний ОСОБА_13 , на з`ємній флеш - карті пам`яті якого містяться три штуки скрин - зображень вхідних СМС повідомлень з мобільного номеру Завіцької А.І. № НОМЕР_2 . На файлі № 1 міститься два СМС повідомлення з мобільного номеру НОМЕР_2 , датовані 15 червня з наступним змістом: «Скажи, долго мы будем мучать друг - друга, я устала быть без тебя. Люблю тебя», «Ну я так понимаю ты свой выбор уже зделал». Наступне СМС повідомлення датоване 21 червня зі змістом: « ОСОБА_26 , пиво я не хочу, давай сегодня что нибудь покрепче». Наступне СМС повідомлення датоване 24 червня зі змістом: «Я тебе желаю, счастья и удачи во всем». Наступне СМС повідомлення зі змістом (дата не відображена): «Прости, больше не буду писать, просто у меня все внутри ноет и...» (далі текст не відображений).

На файлі № 2 міститься два СМС повідомлення з мобільного номеру НОМЕР_2 , датовані 25 червня наступного змісту: «Почему ты не отвечаешь?», «Да ответь же мне, хватит мучать, прошу». Наступне СМС повідомлення датоване 27 червня зі змістом: «Я жива ОСОБА_27 , и буду жить, не убил. Удачи тебе во всем». Наступне СМС повідомлення датоване 28 червня зі змістом: «Каждая моя слезинка тебе вернется бумерангом, в тебе нет ничего человеческого. Пусть земля тебе будет пухом».

На файлі № 3 міститься два системних CMC повідомлення з мобільного номеру НОМЕР_2 , датованих 01 липня з наступним змістом: «Я еще разговариваю. Пожалуйста, отправьте SMS или перезвоните мне позже», а також два повідомлення від тієї ж дати зі змістом: «Руслан, угомони свою овцу. А то я смотрю ремень мужа мозги ей не вставил, мало он ее метелил, и судя по всему не даром», «Я уже завершил(а) разговор. Перезвоните мне, пожалуйста» (т. 2 а.с. 132-134);

- протокол огляду речі від 28 листопада 2017 року, з якого видно, що оглянуто спецпакет, в якому знаходиться мобільний телефон марки Samsung GT-S 5260 ІМЕІ № НОМЕР_3 у корпусі білого кольору, екран сенсорний, телефон типу моноблок з СІМ карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_10 , який був вилучений 07 липня 2017 року під час складання протоколу затримання підозрюваної. На передній частині телефону по центру мається сенсорний дисплей, над яким мається фірмовий напис «Samsung», у нижній частині дисплею розташовані три функціональні несенсорні клавіші: для здійснення виклику, закінчення розмови та клавіші виходу у головне меню. При натисненні на клавішу виклику на сенсорному екрані телефону відображається меню із списком вхідних, вихідних та пропущених викликів (телефонних дзвінків), а саме: контакт під назвою «Мама» № НОМЕР_4 , в історії якого мається вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 07 год. 37 хв., тривалістю 02:16 хв., пропущений виклик від 07 липня 2017 року о 17 год. 41 хв. та о 18 год. 12 хв., вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 18 год. 23 хв. тривалістю 03:46 хв., пропущений виклик від 07 липня 2017 о 18 год. 45 хв. Контакт під назвою « ОСОБА_28 » № НОМЕР_5 , в історії якого мається один вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 19 год. 54 хв., тривалістю 00-00-00 год. Контакт під назвою «Витя» № НОМЕР_6 , в історії якого мається вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 19 год. 31 хв., тривалістю 00:16 хв. пропущений виклик від 07 липня 2017 року о 19 год. 36 хв. Вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 19 год. 53 хв., тривалістю 00:00:00 год. Не підписаний контактний номер № НОМЕР_7 , в історії якого мається один вхідний виклик від 07 липня 2017 року о 19 год. 33 хв., тривалістю 00:09:30 год. Контакт під назвою «ЛЮБИМЫЙ» № НОМЕР_8 , в історії якого мається вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 07 год. 39 хв., тривалістю 00:00:00 год.; вихідний виклик від 07 липня 2017 року о 17 год. 53 хв. тривалістю 00:03:16 год.; вхідний виклик від 07 липня 2017 року о 18 год. 16 хв. тривалістю 00:00:20 год.; пропущені виклики від 07 липня 2017 року о 18 год. 19 хв. та 18 год. 20 хв. Контакт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », № НОМЕР_9 , в історії якого мається вхідний виклик від 07 липня 2017 о 15 год. 03 хв., тривалістю 00:00:36 год. Не підписаний контактний номер № НОМЕР_10 , в історії якого мається один вхідний виклик від 07 липня 2017 року о 10 год. 37 хв. тривалістю 00:00:12 год. Інші виклики на телефоні, датовані датами до 07 липня 2017 року та не мають слідчого інтересу для їх детального огляду. При огляді папки «Сообщения», збережених СМС - повідомлень виявлено не було (т. 2 а.с. 135-139);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за матеріалами справи № 122-к від 06 жовтня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 мають місце тілесні пошкодження у вигляді чотирьох ран в області грудної клітини справа, одна з яких (в області 2-го міжребір`я) має раньовий канал, що проникає до плевральної порожнини з наявністю повітря під шкірою правої половини грудної клітини, три останні рани локалізуються в області правої молочної залози та на спині справа; колото-різаної рани на правому передпліччі, різаної рани на правому передпліччі та правій кисті, які супроводжувалися виникненням геморрагічного шоку тяжкого ступеню.
Чотири колото-різані рани в області правої половини грудної клітини та рана на правому передпліччі утворились внаслідок п`яти ударних дій колюче-ріжучого предмету по типу клинка ножа, одна різана рана на правому передпліччі та правій кисті утворилися внаслідок двох поступальних дій гостро-ріжучого предмету по типу леза клинка ножа. Дані тілесні пошкодження могли утворитися незадовго до надходження у лікарню 07 липня 2017 року.
По ступеню тяжкості колото-різана рана з раньовим каналом що проникає до правої плевральної порожнини та розташована в області 2-го міжребір`я з наявністю повітря під шкірою правої половини грудної клітини, відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Всі останні тілесні пошкодження (кожне) відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Після спричинення тілесних пошкоджень ОСОБА_9 могла здійснювати опір, пересуватися та кричати, знаходилася в свідомості до часу надходження в лікарню о 18 год. 50 хв. 07 липня 2017 року.
Рани на правій руці могли утворитися під час боротьби та самооборони при нанесенні тілесних пошкоджень.
Тілесні пошкодження, крім пошкодження на спині справа, розташовані по передній поверхні тіла та на руках могли бути спричинені при взаємному розташуванні потерпілої та нападаючого обличчям до обличчя, рана на спині справа могла утворитися при нанесенні удару зверху, коли потерпіла сиділа на ліжку повернута обличчям до нападника.
Судово-медичних даних для вирішення питання, одним чи кількома однотипними предметами заподіяні тілесні пошкодження, чи вони заподіяні різними предметами, немає.
Судово-медичних даних про послідовність нанесення тілесних пошкоджень та силу, з якою наносилися удари потерпілій, немає.
В історії хвороби мається запис «изо рта запах алкоголя, у пациентки взята кровь на содержание алкоголя», але на проведення комісійної судово-медичної експертизи дані про наявність алкоголю у крові не надані.
Напрямок та глибина раньових каналів на тілі потерпілої ОСОБА_9 в протоколі операції, проведеної в Южноукраїнській ЦРЛ не зазначені.
Всі тілесні пошкодження що маються у ОСОБА_9 , окрім рани в області спини справа, доступні для їх спричинення власною рукою. Під час заподіяння тілесних пошкоджень потерпіла відчувала сильну фізичну біль.
Судово-медичних даних про орієнтацію площини клинка, його леза та обушка при заподіянні пошкоджень потерпілій ОСОБА_9 немає(т. 2 а.с. 105-114);
- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 514 від 08 листопада 2017 року, згідно якого генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_9 не встановлено у зв`язку з деградацією біологічного матеріалу. На наданому на дослідження змиві з лівої руки підозрюваної ОСОБА_10 виявлено клітини з ядрами без домішки крові, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. У витяжках з об. "№ 1" та об. "№ 2" виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові, виявлених у витяжках з об. "№ 1" та об. "№ 2" збігаються між собою та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі (т. 2 а.с. 145-157);

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 687 від 16 листопада 2017 року, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_9 , які наведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові, виявлених у витяжках з об. № 1 та з об. № 2 збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_9 . Походження клітин з ядрами у витяжках з об. № 1 та з об. № 2 від потерпілої ОСОБА_9 виключається (т. 2 а.с. 164-170).

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність вказаних вище зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, показаннями наданим сторонами кримінального провадження, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Крім цього, судом досліджено:

- заяву ОСОБА_10 про надання згоди на проведення відео, фото фіксації та спілкування з представниками телеканалу СТБ (т. 2 а.с. 221), копію випуску телевізійної передачі «Один за всіх» на DVD-R диску, на якому видно, що було проведено журналістське розслідування про замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , яку було доставлено до КЗ «ЮМЛ» станом на 07.07.2017 року з тілесними ушкодженнями у виді множинних колото-різаних ножових поранень (т. 2 а.с. 223, 228).

Однак дані докази суд визнає неналежними, оскільки телевізійні передачі, у тому числі телевізійна передача «Один за всіх», носить суто інформаційний, а не доказовий характер, зрежисована, має ознаки шоу, а тому згідно ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, якими передбачено вимоги щодо порядку отримання, достовірності, допустимості та належності доказів, інформація даної передачі, не може вважатися доказом по справі, який підтверджує або спростовує невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину;

- висновок експертного дослідження за результатами проведення комісійної психофізіологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфа від 06 вересня 2017 року № 94, призначеної на підставі ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 серпня 2017 року (т. 1 а.с. 144) та постанови слідчого про призначення комісійної судово-психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа (т. 1 а.с. 145-149), згідно якого ОСОБА_10 з ймовірністю 99,9% правдиво відповідала на запитання, отриманий результат дозволяє стверджувати, та відповідає змісту слідів в її пам`яті про те, що: вона 07 липня 2017 року не наносила будь-яких ударів ОСОБА_9 , в тому числі кухонним ножем, вона не виносила 07 липня 2017 року з квартири ОСОБА_13 за адресою: квартира АДРЕСА_3 будь-які предмети (кухонний ніж), яким наносились удари в область грудної клітини потерпілої ОСОБА_9 ; їй не відомо, де знаходиться предмет (кухонний ніж), яким 07 липня 2017 року в квартирі ОСОБА_13 наносились удари в область грудної клітини потерпілої ОСОБА_9 ; ввечері, 07 липня 2017 року, під час перебування в квартирі ОСОБА_13 за адресою: квартира АДРЕСА_3 вона не бачила будь-яку третю особу та не бачила, як будь-яка третя особа причиняла кухонним ножем тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 не домовлялась з ким-небудь, щоб 07 липня 2017 року в квартирі ОСОБА_13 причинити потерпілій ОСОБА_9 будь-які тілесні ушкодження. Вираженість, сукупність і системність фізіологічних реакцій підекспертної ОСОБА_10 на Перевірочні (Релевантні) питання тестів узгоджується з повідомленою нею вербальною (мовною) інформацією та відповідями на усі тестові питання (т. 1 а.с. 151-223);

- довідку за результатами психофізіологічного тестування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа від 24 липня 2017 року (т. 2 а.с. 224-227), за висновками якої ОСОБА_13 дійсно переконаний, що ОСОБА_10 нанесла ножові поранення ОСОБА_9 , що коли він повернувся додому ОСОБА_9 вже була поранена, що він не бачив хто саме наносив ножові поранення Олені Томачинській, однак зі слів останньої йому відомо, що це зробила ОСОБА_10 , що він не наносив ножових поранень ОСОБА_9 , оскільки його відповіді відповідають змісту ідеальних слідів в його пам`яті та є правдивими.

Суд не бере до уваги як допустимі докази висновок експертного дослідження за результатами проведення комісійної психофізіологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфа від 06 вересня 2017 року № 94 відносно ОСОБА_10 та довідку за результатами психофізіологічного тестування ОСОБА_13 із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа від 24 липня 2017 року, виходячи з наступного.

Висновок психофізіологічної експертизи достовірності показань ОСОБА_10 із застосуванням поліграфа, проведеної ОСОБА_24 не містить даних, що ця особа включена до Державного реєстру атестованих судових експертів як експерт (т. 2 а.с. 245). Не містить таких відомостей і довідка за результатами психофізіологічного тестування ОСОБА_13 , проведеного експертом-поліграфологом ОСОБА_29 .

Крім цього, у відповідності до п.п. 6.8.1 розділу IV «Психологічна експертиза» «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зі змінами, внесеними Наказом Міністерства юстиції України №1350/5 від 27 липня 2015 року, передбачено, що предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій.

Тому висновок психофізіологічного дослідження ОСОБА_10 та довідка за результатами психофізіологічного тестування ОСОБА_13 не можуть бути взятими судом до уваги, оскільки ними визначається достовірність показань обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, показань свідка, що є предметом оцінки суду, але аж ніяк не психофізіологічної експертизи. Отримання доказів у такий спосіб не відповідає положенням кримінального процесуального законодавства України, яке визначає єдиний порядок здійснення кримінального провадження на території держави.

Даючи оцінкуяк доказу, показанням ОСОБА_24 , отриманим в ході допиту його в судовому засіданні, суд вважає, що такі хоча і є допустимими, однак одночасно не є належними, оскільки не підтверджують наявність чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

- висновок судово-медичної експертизи від 06 вересня 2017 року №1148 (т. 2 а.с. 242-243), відповідно до якого: у ОСОБА_9 мали місце тілесні пошкодження у вигляді численних ножових колото-різаних поранень правої половини грудної клітини, молочної залози, правого передпліччя та правої кисті, із яких чотири проникаючих грудної клітини, дві непроникаючих рани та три рани правого передпліччя та правої кисті.

Данні тілесні пошкодження могли утворитися від не менше ніж 9-ти ударів якимось гостро-ріжучим предметом, типу клинка ножа, з давністю їх утворення незадовго до звернення у лікарню 07 липня 2017 року. Судово-медичних даних, які б давали змогу визначити більш детальну характеристику предмету, яким нанесені дані тілесні пошкодження не мається. В історії хвороби відсутній протокол операції, в якому зазвичай описуються глибина раньового каналу та його направлення, також відсутні дані за наявність гемопневмотораксу, тому приймаючи все це до уваги, та згідно п. 2.1.3и «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (кожне). Після спричинення тілесних пошкоджень, ОСОБА_9 могла здійснювати самостійні активні дії, самостійно пересуватися, кричати та ін. Слідів характерних для боротьби та самооборони на тілі ОСОБА_9 немає. Взаєморозташування потерпілої та нападника під час нанесення тілесних ушкоджень могло бути обличчям один до одного. Судово-медичних даних, які б давали змогу визначити одним чи кількома предметами нанесені тілесні пошкодження не мається. Судово-медичних даних, які б давали змогу визначити послідовність нанесення тілесних пошкоджень не мається. В історії хвороби відсутній акт токсикологічного дослідження крові ОСОБА_9 , а тільки мається запис про те, що вона надійшла до лікарні в стані алкогольного сп`яніння. Локалізація тілесних пошкоджень доступна для їх причинення своєю рукою.

Суд вважає, що даний висновок судово-медичної експертизи від 06 вересня 2017 року № 1148 є неналежним доказом, оскільки відповідно до п. 15 висновку комісійної судово-медичної експертизи № 122-к від 06 жовтня 2017 року є таким, що не відповідає дійсності в оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та кількості тілесних ушкоджень (ран), які були у ОСОБА_9 з підстав неналежного оформлення медичної документації;

- висновок судової дактилоскопічної експертизи №1052 від 27 вересня 2017 року, з якого вбачається, що на таблиці до протоколу огляду місця події від 07 липня 2017 року за фактом скоєння ОСОБА_10 навмисного вбивства ОСОБА_9 , міститься вісім слідів папілярних узорів з розмірами 15 х 13 мм, 17 х 7 мм, 12 х 4 мм, 15 х 11 мм, 16 х 7 мм, 13 х 10 мм, 13 х 12 мм та 17x11мм, відкопійовані на відрізки прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 23 х 18 мм, 31x18мм, 28 х 18 мм, 32 х 18 мм, 27 х 18 мм та 30 х 18 мм відповідно, не придатні для ідентифікації за ними особи. Відповісти на питання «Якщо так, то чи не залишені вони підозрюваною ОСОБА_10 .?» не можливо, у зв`язку з визнанням слідів не придатними для ідентифікації (т. 2 а.с. 175-182) та висновок судово-медичної експертизи від 10 серпня 2017 року №310 з якого вбачається, що на мобільному телефоні Samsung білого кольору моделі GT-S 5260 ІМЕІ: НОМЕР_3 , який вилучено під час затримання особи, представленому на експертизу, кров не знайдена (т. 2 а.с. 244) не є належними, оскільки не містять доказової інформації щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість показань, наданих у судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження потерпілою ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_23 . Даних про їх зацікавленість в ході розгляду кримінального провадження не здобуто, їх показання об`єктивно стверджуються та узгоджуються із зібраними по провадженню та дослідженими у суді письмовими доказами.
Щодо показань, наданих в судовому засіданні свідком ОСОБА_20 суд в цілому приймає дані показання як достовірні, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі. Однак, її показання про те, що ОСОБА_13 під час перебування у кафе «Дакі» відлучався на 20-30 хв. та повернувся в сорочці іншого кольору, суд не приймає до уваги, оскільки такі показання не узгоджуються з іншими доказами по справі. Показання свідка ОСОБА_20 про те, що її знайомій ОСОБА_22 . ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зізнався у нанесенні ножових ударів потерпілій з метою вирішення сімейних проблем останньої, суд також не бере до уваги, з огляду на твердження свідка про наявність між нею та потерпілою неприязних відносин.
Твердження захисника ОСОБА_12 про можливу причетність до вчинення кримінального правопорушення іншої особи, молодого чоловіка, схожого на ОСОБА_30 , якого нібито бачила потерпіла біля вікна і про якого вона неодноразово зазначала у своїх показаннях на різних стадіях досудового розслідування спростовується показаннями потерпілої, отриманими безпосередньо під час судового розгляду кримінального провадження, яка вказала, що біля вікна в кімнаті після вчинення злочину вона бачила молодого чоловіка, схожого на свідка ОСОБА_17 , який також в судовому засіданні підтвердив, що саме він стояв біля вікна та дивився на обличчя потерпілої, коли вони разом з ОСОБА_13 чекали на приїзд медичних працівників.
Доводи захисника щодо непослідовності показів потерпілої про те, що остання проснулася в одному випадку від дискомфорту, а в іншому - від болю, суд не приймає, так як потерпіла пояснила в судовому засіданні, що для неї поняття дискомфорту та болю в даному випадку є тотожними. Зазначені захисником розбіжності в показаннях потерпілої щодо руки, якою їй було нанесено удари обвинуваченою пояснюються тим, що потерпіла не пам`ятає, якою саме рукою їй наносились удари, так як з моменту вчинення злочину пройшов значний проміжок часу.
Наявність конфлікту між ОСОБА_13 та чоловіком ОСОБА_9 , на що звернув увагу захисник, не вказує на причетність останнього до вчинення даного злочину.
Версія, висунута стороною захисту про можливе нанесення самій собі ОСОБА_9 тілесних пошкоджень та про її схильність до самопошкодження не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження та спростовується висновком експерта № 122-к від 06 жовтня 2017 року, оскільки не всі тілесні ушкодження могли бути доступними для завдання власною рукою.
Доводи захисту про відсутність в матеріалах кримінального провадження знаряддя злочину кухонного ножа, та наявність в зв`язку з цим сумнівів у доведеності обставин вчинення кримінального правопорушення в частині способу нанесення тілесних ушкоджень, спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи № 122-к від 06 жовтня 2017 року щодо нанесення ушкоджень під ударною дією колюче-ріжучого предмету по типу ножа та показаннями потерпілої.
Аргументи захисника ОСОБА_11 про те, під час сну ОСОБА_9 наснилося чи було нею нафантазовано, що злочин вчинено ОСОБА_10 , суд вважає безпідставними, оскільки такі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.
Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими учасниками судового провадження клопотань не заявлялося.
На підставі аналізу досліджених доказів у кримінальному провадженні в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про скоєння обвинуваченою ОСОБА_10 інкримінованого їй кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_10 стверджувала, що перебувала в квартирі ОСОБА_13 в денний час, та що саме в денний час до неї додому приїхали працівники поліції. Однак судом встановлено, що розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відбулась о 17 год. 53 хв. та тривала 3 хвилини, коли ОСОБА_10 перебувала в квартирі ОСОБА_13 , що підтверджується протоколом огляду речі від 28 листопада 2017 року. Також з даного протоколу вбачається, що ОСОБА_13 телефонував ОСОБА_10 о 18 год. 16 хв., в цей час, як показав ОСОБА_13 , він зайшов у свою квартиру та виявив потерпілу з наявними тілесними ушкодженнями. За твердженням ОСОБА_10 під час дзвінка ОСОБА_13 вона вже була в себе вдома. Як видно з рапорту про реєстрацію повідомлення чергового лікаря КЗ «Южноукраїнська міська лікарня», потерпіла була виявлена ОСОБА_13 за адресою місця проживання останнього о 18 год. 10 хв. З показань свідка ОСОБА_23 , який як черговий лікар робив первинний огляд потерплої, слідує, що рани на тілі потерпілої були свіжими та кровоточили. Про наявність на тілі потерпілої кровоточащих ран вказували також свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_17 . Відтак, в сукупності дані обставини вказують на вчинення злочину саме ОСОБА_10 , а перекручування даних щодо часу подій ОСОБА_10 в її показах, як і доводи захисника щодо розбіжностей в часі, суд розцінює як намагання ввести суд в оману.
Доводи обвинуваченої, про те, що інкримінований їй злочин вона не вчиняла, оскільки саме за її ініціативою проводилось досудове розслідування та вона всіляко сприяла розкриттю злочину шляхом заявлення клопотань про проведення слідчих дій, колегія суддів вважає надуманими, оскільки така поведінка обвинуваченої не вказує на відсутність її вини у вчиненні даного злочину.
Також суд відхиляє аргументи обвинуваченої щодо відсутності у кримінальному провадженні в якості доказів будь-яких слідів на підтвердження вчинення нею кримінального правопорушення, таких як сліди крові на одязі та тілі, тощо, оскільки з пояснень самої обвинуваченої вбачається, що повернувшись додому з квартири ОСОБА_31 . ОСОБА_10 прийняла ванну та випрала одяг, в якому була одягнута того дня, що суд розцінює як намагання знищити докази по справі та уникнути кримінальної відповідальності.
Колегія суддів вбачає в діях обвинуваченої ОСОБА_10 прямий умисел на заподіяння смерті потерпілій, про що свідчать знаряддя злочину, яким був ніж, локалізація та кількість завданих нею ножових поранень, механізм їх нанесення, мотиви вчинення злочину, вчинення злочину на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через ревнощі саме тоді, як обвинувачена виявила потерпілу ОСОБА_9 , яка оголена спала у ліжку вдома у ОСОБА_13 , та тоді, коли останній повідомив обвинуваченій, що ОСОБА_9 вагітна і, можливо, від нього, користуючись моментом раптовості, коли потерпіла спала та ніякого опору їй не чинила, використала кухонний ніж, який знаходився в квартирі ОСОБА_13 , нанесла потерпілійтілесні ушкодження, які відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознаками небезпеки для життя, тобто в життєво важливі органи тіла потерпілої ОСОБА_9 , тобто виконала всі дії, які були спрямовані на заподіяння смерті потерпілої. Про спрямованість умислу свідчить також поведінка обвинуваченої після вчинення злочину, оскільки вона покинула потерпілу та пішла з місця події, не викликавши до потерпілої «Швидкої медичної допомоги». Вищевказане свідчить про усвідомлення обвинуваченою суспільно небезпечного характеру свого діяння та усвідомлення того, що наслідком її дій може стати смерть потерпілої. Зазначене підтверджує умисність і цілеспрямованість дій обвинуваченої, яка мала на меті саме заподіяння смерті потерпілій, уникнути якої стало можливим лише через випадковий збіг обставин, які не залежали від волі обвинуваченої. Завдяки тому, що в цей час повернулисядо квартири, де знаходилася з ножовими пораненнями потерпіла, ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , які викликали «Швидку медичну допомогу», та в результаті своєчасно наданої медичної допомоги було збережено життя ОСОБА_9 .

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом» (ст. 17 КПК України).

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою»

Отже, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3).
Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави.
Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
За такого, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочиномта посягає на життя людини, весь комплекс завданих тілесних ушкоджень потерпілій, дані про особу обвинуваченої: що обвинувачена не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, які проживають із обвинуваченою, бабусею та дядьком за однією адресою, що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачена має належні соціальні зв`язки, раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, посередню характеристику за місцем проживання, позитивну характеристику за попереднім місцем роботи, те, що обвинувачена на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
За висновком судово-психіатричного експерта № 320 від 29 вересня 2017 року (т. 2 а.с. 120-131) ОСОБА_10 будь-якими психічними розладами на момент інкримінованого діяння і на даний момент не страждала і не страждає. На момент інкримінованого правопорушення і на теперішній час вона могла і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не потребує. Інтелектуальні можливості ОСОБА_10 на рівні низької вікової норми. За аналізом отриманих результатів, в тому числі дослідження за методикою Айзенка, Тейлора, з її боку не виявлено намірів "давати про себе тільки гарні відповіді". Результати по шкалам щирості говорять про достовірність дослідження і щирості підекспертної під час виконання вказаних методик. Серед виявлених індивідуально-психологічних особливостей: м`якість, доброзичливість, схильність до ідеалізації об`єкта прив`язаності, співчуття до людей, миротворчі тенденції, комунікабельність, активність, потреба у самоствердженні, вразливість, намагання до співпраці, нестійка мотивація, емоційна лабільність, екстравертованість, гнучкість і спілкування в контактах із оточуючими; вона ранима і чуттєва. Акцентуїровані якості характеру відображають особливості її поведінки і найбільш яскраві прояви відповідних якостей хвилювання, обумовлені ситуацією, дослідженої по кримінальному провадженню, і говорять про лабільність (рухливість) нервової системи. В результаті даного дослідження у ОСОБА_10 не виявлено таких індивідуально-психологічних особливостей, які б могли вплинути на характер вчиненого нею злочину, у неї виявлений помірно-виражений рівень збудженості, її поведінка адаптивна, ознаки темпераменту легко контролювати. Серед виявлених індивідуально-психологічних особливостей, в тому числі підвищеної агресивності і жорстокості, які б могли вказувати на характер протиправного діяння, не виявлено.

Відповісти на питання: "Чи перебувала ОСОБА_10 в момент вчинення нею злочину в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що можуть розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання" і "Чи перебувала ОСОБА_10 на момент скоєння нею злочину у стані фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання" - не представляється можливим.

Суд також враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, відношення обвинуваченої до вчиненого злочину.
Враховуючи усі обставини справи, керуючись засадами законності, справедливості, обґрунтованості,суд вважає за необхідне призначити обвинуваченійОСОБА_10 за скоєння кримінального правопорушення покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження скоєння нею нових злочинів.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченої, не вбачає підстав для застосування до неї положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Щодо заявленого у даному кримінальному провадженні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» до ОСОБА_10 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 2742 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 12-15, 91, 251-254, т. 2 а.с. 195-197), суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через фізичний чи матеріальний стан, неповноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
З матеріалів провадження вбачається, що комунальний неприбутковий заклад "Южноукраїнська міська лікарня" фінансується за рахунок державного та міського бюджетів, надходжень з платних послуг, що надаються населенню згідно чинного законодавства, благодійних і спонсорських внесків, гуманітарної допомоги, інших джерел не заборонених законодавством (т. 3 а.с. 137-157).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16.07.1993.

Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
У зв`язку з тим, що на лікування потерпілого установою, яка фінансується за рахунок держави були витрачені кошти, які підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, прокурором у кримінальному провадженні був пред`явлений позов в інтересах держави в особі Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня".
Чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено надання прокурором будь - яких документів для представництва інтересів держави в суді, окрім належного обґрунтування позову в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, із зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Відповідно довідки Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" від 15.03.2018 року № 887/01-03, ОСОБА_9 знаходилася на лікуванні в даному закладі з 07.07.2017 року по 17.07.2017 року, до витрат на лікування потерпілої включено лише те, що закуплено за державні кошти (т. 1 а.с. 254, т. 2 а.с. 195).

З довідки-розрахунку витрат на лікування в стаціонарі Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" хірургічного відділення за період з 07.07.2017 року по 17.07.2017 року слідує, що закладом витрачено на лікування ОСОБА_9 2742 грн. 60 коп. (т. 2 а.с. 196).

Комунальний заклад "Южноукраїнська міська лікарня" є закладом охорони здоров`я та відповідно до ст. 103-4 Бюджетного кодексу фінансується за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, відтак кошти витрачені на лікування ОСОБА_9 підлягають зарахуванню на відповідний рахунок закладу охорони здоров`я.

Захисник обвинуваченої у письмовому клопотанні зауважив, що даний позов задоволенню не підлягає, оскільки прокурором не доведено, що лікування потерпілої здійснювалося за рахунок державного бюджету, а тому прокурор не мав повноважень заявляти цивільний позов.

Однак,з висновками висловленими захисником суд погодитися не може, оскільки правом на подачу цивільного позову в рамках кримінального провадження прокурор вправі скористатися в інтересах будь-якої установи. Окрім того, вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй діяння доведена, прокурором на підтвердження понесених витрат вищевказаним медичним закладом, який є комунальним неприбутковим закладом "Южноукраїнська міська лікарня" та фінансується за рахунок державного та міського бюджетів, надані підтверджуючі документи.
Оскільки витрачені Комунальним закладом "Южноукраїнська міська лікарня" кошти на лікування потерпілої ОСОБА_9 від злочину не були відшкодовані винною особою, тому вбачаються порушення інтересів держави в особі Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" та підстави для звернення прокурору до суду в межах його компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, у прокурора на момент проведення досудового розслідування були наявні всі правові підстави для подання цивільного позову в інтересах Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" до ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

За такого, заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 витрат на лікування потерпілої ОСОБА_9 від кримінального правопорушення в сумі 2742 грн. 60 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати на проведення: судової дактилоскопічної експертизи № 122-к від 06.10.2017 року в розмірі 790 грн. 96 коп., судової молекулярно-генетичної експертизи № 514 від 08.11.2017 року в розмірі 7138 грн. 56 коп., судової молекулярно-генетичної експертизи № 687 від 16.11.2017 року в розмірі 3569 грн. 28 коп. на загальну суму 11498 грн. 80 коп. на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_10 на користь держави, як документально підтверджені в судовому засіданні(т. 2 а.с. 144, 163, 174).
Питання про речові докази (т. 2 а.с. 183-194) необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_10 під час розгляду справи не обирався, тому з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченої підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК Українита призначити їй покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_10 рахувати з моменту її затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_10 не обирати.

Врахувати ОСОБА_10 у період відбування покарання строк попереднього ув`язнення у СІЗО м. Миколаєва з 07 липня 2017 року по 08 вересня 2017 року.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" до ОСОБА_10 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 (ідентифікаційний код НОМЕР_11 ) на користь Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" р/р 4526, код ЄРДПОУ 33850812, МФО 826013, ГДКСУ у м. Южноукраїнську Миколаївської області, отримувач КЗ "Южноукраїнська міська лікарня" 2742 (дві тисячі сімсот сорок дві) гривні 60 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 11498 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 80 копійок.

Речові докази:

- оптичний СD-RW - диск, фірми «VS» з матеріалом відеозапису слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 , оптичний DVD-R диск, фірми "Perfeo" з матеріалом відеозапису сюжету, викладеного в ефір в рамках проекту «Один за всіх» станом на 17.09.2017 року, на якому відображено та зафіксовано покази учасників кримінального провадження, а також думка експертів та інших учасників програми, щодо самого факту злочину, причетності ОСОБА_10 до його вчинення та спростування версії спричинення тілесних ушкоджень потерпілій з боку іншої невідомої особи - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- спецпакет № 2951785 з вмістом зразку крові ОСОБА_9 та первинного упакування (висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 687 від 16.11.2017 року), спецпакет № 2990271 з вмістом зв`язки ключів, вилучених у ОСОБА_10 під час її затримання, спецпакет № 2990305 з вмістом ковпачка до медичної голки та використаної упаковки з-під медичного шприцу, вилученими з ході ОМП в квартирі за місцем вчинення злочину, спецпакет № 2930406 з вмістом дактилоскопічної карти ОСОБА_10 , спецпакет № 2930416 з вмістом таблиці до протоколу ОМП, вилученої в ході проведення огляду квартири за місцем вчинення злочину, спецпакет № 2951822 з вмістом зразку крові ОСОБА_9 та первинних упаковок об`єктів після завершення експертного дослідження за висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 514 від 08.11.2017 року, ватний диск зі змивом з матрацу ліжка, опечатаний до спецпакету, зразок крові ОСОБА_10 на марлі, спецпакет № 2990306 з вмістом косметичного диску зі змивом з постелі, спецпакет № 2990308 з вмістом косметичного ватного диску зі змивом з підлоги, спецпакет № 2990309 з вмістом зразку змиву з кисті та пальців правої руки ОСОБА_10 , спецпакет № 2990274 з вмістом зрізів нігтьових пластин ОСОБА_10 , спецпакет № 2990275 з вмістом зрізів нігтьових пластин ОСОБА_10 , спецпакет № 4050538 з вмістом ножа, вилученого в ході обшуку від 01.08.2017 року, спецпакет № 4050539 з вмістом ножа, вилученого в ході обшуку від 01.08.2017 року, спецпакет № 2990224 з вмістом ножа, вилученого в ході обшуку від 01.08.2017, спецпакет № 2990225 з вмістом ножа, вилученого в ході обшуку від 01.08.2017, спецпакет № 4050679 з вмістом ножа, вилученого в ході обшуку від 01.08.2017, спецпакет № 4050680 з вмістом ножа, вилученого в ході обшуку від 01.08.2017 року, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Южноукраїнського ВП знищити;

- мобільний телефон ОСОБА_10 , марки Samsung GT-S 5260 ІМЕІ № НОМЕР_3 , упакований до пакету № 1, сарафан ОСОБА_10 , опечатаний до пакету №4050678, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Южноукраїнського ВП - повернути ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3