Справа № 161/1820/19
Провадження № 1-кп/161/483/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004790 від 31 грудня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 22 грудня 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по закінченню строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ТзОВ "Руш" ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 30 грудня 2018 року, близько 14 год. 08 хв. знаходячись в приміщенні магазину "Ева" № 1604 ТзОВ "Руш", що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, буд. 67, керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгового прилавку жіночу парфумовану воду "Донна Каран Бі Делішес Фреш Блоссом", об`ємом 30 мл., вартістю 587 грн. 78 коп., взявши її та пройшовши вподальшому повз касу і не оплативши товар чим завдав ТзОВ "Руш" майнової шкоди на загальну суму 587 грн. 78 коп.

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

28 лютого 2019 року в судовому засіданні між представником потерпілого ТзОВ "Руш" ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, вибачився перед представником потерпілого, примирившись з ним, та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 призначається покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України останній звільняється від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілому, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Представник потерпілого, обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та представнику потерпілого ТзОВ "Руш" ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаювався, зазначаючи, що примирився із представником потерпілого, відшкодував завдані збитки та погодився на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та представнику потерпілого правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ТзОВ "Руш" ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення йому узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням судом дворічного іспитового строку та покладення на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 28 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004790 від 31 грудня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України між представником потерпілого ТзОВ "Руш" ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск для лазерних систем зчитування інформації марки "ARITA" DVD-R DR5F60-PW44 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1