Справа № 487/1250/19
Провадження № 1-кс/487/1330/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2019 року слідчий Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на:

- контрольний зразок вати, упакований та опечатаний в пакет №4;

- змив з лівої руки ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №5;

- змив з правої руки ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №6;

- лівий карман форменої куртки ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №7;

- лівий карман формених брюк ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №8;

Визначити місцем зберігання вказаних речей Слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучені речі зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Територіальним управлінням Державного Бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6

15.02.2019 р. ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України, та його злочинну діяльність було припинено.

В ході освідування ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою стерильних гумових печаток, зроблений контрольний зразок, який запакований у пакунок №4 контрольний зразок вати, вилученої в ході освідування від 15.02.2019, за допомогою спиртової суміші у Бесараба відібрано змиви з лівої руки, після чого змиви упаковані у паперовий пакунок №5 із написом змиви з лівої руки ОСОБА_6 вилученні в ході освідування 15.02.2019) після чого відібрано змиви з правої руки за допомогою спиртової суміші, яку поміщено до паперового конверту пакет №6 із написом змив із правої руки ОСОБА_6 вилучені в ході освідування від 15.02.2019.

Також у ОСОБА_6 за допомогою ножиць вирізано внутрішню частину карману куртки, яку поміщено до пакунку №7 із написом лівий карман форменої куртки ОСОБА_6 , та за допомогою ножиць вирізано внутрішню частину карману брюк, яку поміщено до пакунку №8 із написом лівий карман формених брюк ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції.

Проте, контрольний зразок вати, та змиви хоча і відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, проте не є майном - предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.ст. 190, 179 ЦК України), і відповідно, на них не може бути накладено арешт відповідно до вимог ст. 170 КПК України.

За такого, в задоволенні клопотання в цій частині належить відмовити.

Одночасно, в частині інших речей слідчим доведено, що вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання в цій частині та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити частково.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на:

- лівий карман форменої куртки ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №7;

- лівий карман формених брюк ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №8;

Визначити місцем зберігання вказаних речей Слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18.

В накладенні арешту на контрольний зразок вати, упакований та опечатаний в пакет №4; змив з лівої руки ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №5; змив з правої руки ОСОБА_6 , упакований та опечатаний в пакет №6 - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1