Дата документу 13.11.2018 Справа № 332/3225/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3225/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/118/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року, якою

клопотання задоволено та накладено арешт на вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , з напівпричепом державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 і його вантаж відходи чорних металів вагою 29,200 тон, яке належить ЗДП «Кремнійполімер», вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 з напівпричепом державний номер НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_10 і його вантаж відходи чорних металів вагою 21,300 тон, яке належить ЗДП «Кремнійполімер», заборонивши будь-які дії щодо використання та розпоряджання арештованим майном.

Згідно з ухвалою, до суду надійшло клопотання в якому зазначено, що в провадження СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002017 за ч.2 ст.364 КК України.
Досудове слідство вважає, що посадові особи ЗДП «Кремнійполімер» зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та юридичної особи - ТОВ «ДП Тріомет», проводять незаконні операції щодо списання основних засобів без погодження з комітетом кредиторів, Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, без затвердження ліквідаційної маси ЗДП «Кремнійполімер» Господарським судом Запорізької області, не законно здійснили відчуження вказаного майна ТОВ «ДП Тріомет», яке перебуває у власності держави, без належно оформлених документів щодо права на відчуження цього майна.
Постановою слідчого СВ Заводського ВП від 22.09.2018 року вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом державний номер НОМЕР_2 , та вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом державний номер НОМЕР_4 з вантажем - відходами чорних металів загальною вагою 50,500 тонн визнані речовими доказами, передані на зберігання до спеціалізованого охоронюваного майданчику ТОВ «Дніпр-1» м. Запоріжжя.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні знайшло підтвердження доводи досудового слідства, а саме невідповідність походження металобрухту, розбіжність в документальному відображенні розміру і вартості з фактичною, тобто найшло підтвердження п.3 ч.2 ст.167 КПК України, як предмет кримінального правопорушення та п.1 та п.4 ч. т.170 КПК України, а саме, що вилучені металобрухт та автомобілі з напівпричепами є речовим доказом по справі (визнаний таким постановою слідчого), що суд визнає достатньою підставою для задоволення клопотання. Щодо порушень норм КПК України при огляді, при внесення до ЄРДР, відсутності конкретного розміру завданої шкоди, відсутність пред`явленої підозри, суд не дає оцінку цим доводам, оскільки вони не стосуються предмету судового розгляду.

В апеляційній скарзі, представник власника майна адвокат ОСОБА_7 вказує, що ухвалу прийнято із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства, тому вона має бути скасована. Слідчим суддею порушено строки, передбачені КПК України для розгляду клопотання та винесення ухвали про арешт майна. Під час розгляду клопотання слідчим не було надано доказів наявності ризиків щодо можливого приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення або відчуження майна, відносно якого подано клопотання. Під час розгляду клопотання, слідчим суддею не взяті до уваги докази та прояснення, щодо наявності між ТОВ «ДП ТРІОМЕТ» та ЗДП «Кремнійполімер» господарських договірних відносин за договором поставки; не надано належної оцінки доказам, щодо переходу права власності на брухт чорних металів, щодо якого подано слідчим клопотання про арешт; накладено арешт на вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_1 , який належить зовсім іншій особі. Крім того, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог КПК України під час проголошення вступної та резолютивної частини.
Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04.10.2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.7 ст.173 КПК України, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна мають підозрюваний, обвинувачений, треті особи.

В цьому контексті, згідно з положеннями КПК України, третьою особою виступає власник майна, або особа інтереси якої стосується рішення слідчого судді (суду).

Апелянтом не надано доказів на предмет того, що ТОВ «ДП Тріомет» є власником арештованих: вантажного автомобілю Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_3 і напівпричепу державний номер НОМЕР_4 , вантажного автомобілю Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_1 , напівпричепу державний номер НОМЕР_2 , тоді як з матеріалів провадження випливає, що автомобілі належать ОСОБА_8 , а напівпричепи відповідно, належать ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Доказів, що арешт цього майна стосується інтересів ТОВ «ДП Тріомет», апелянтом також суду не надано. Відтак апеляційна скарга в частині оскарження рішення щодо арешту вищевказаного майна не підлягає розгляду.
Щодо решти доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується, що зазначене в клопотанні майно за сукупністю ознак, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули яка зазначена у витягу з ЄРДР у кримінальному проваджені №0002017, відтак існували реальні підстави для накладення арешту на нього відповідно до ч.3 ст.170 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя зазначив, що майно яке під час огляду місця події 23.10.2018, на підставі п.1 ч.2 ст.167 КПК України, було використано як засіб і знаряддя вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а також зберегли на собі його (кримінального правопорушення) сліди, і металобрухт до цього ж, набутий в результаті вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Доводи апелянта щодо порушення слідчим суддею вимог ч.1 ст.172 КПК України (строк 2 робочі дні з моменту надходження клопотання) є безпідставними, оскільки слідчим суддею розглядалося клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що регулюється спеціальною процесуально нормою (ч.6 ст.173 КПК України). Посилання апелянта на те, що клопотання не було розглянуто у строк передбачений ч.6 ст.173 КПК України є обґрунтованими, однак ця обставина не свідчить про хибність висновків слідчого судді на предмет вирішення клопотання по суті. Той факт, що клопотання про арешт тимчасового майна найшло до суду 26.09.2018 о 17-08 год., а було розглянуто 04.10.2018, на переконання колегії суддів не може бути визнане істотним процесуальним порушенням, яке тягне за собою скасування ухвали слідчого судді. Так, положенням ч.6 ст.173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Ця процесуальна норма не містить заборону щодо розгляду клопотання про арешт майна після закінчення відповідного строку і в тому разі якщо тимчасове вилучене майно було повернуто особі у якої воно було вилучено. До того ж, колегія суддів вважає, що у випадку аналогічному цьому, питання про повернення тимчасово вилученого майна має вирішуватися особою, на зберіганні якої це майно перебуває. В матеріалах же провадження відсутні будь-які відомості про те, що власники майна зверталися до слідчого чи прокурора із клопотанням про повернення майна.

Доводи на предмет не повідомлення власників майна про час та місце розгляду клопотання є безпідставними і спростовуються матеріалами провадження.

Доводи адвоката на предмет того, що арештоване майно відходи чорних металів, на який накладено арешт належить не ЗДП «Кремнійполімер», а належить ТОВ «ДП Тріомет» не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт накладався з метою збереження речових доказів, а в цьому випадку арешт може бути накладений на майно будь-якої особи. Крім того, правомірність набуття права власності на металобрухт (з урахуванням обставин кримінального провадження), також є предметом перевірки під час досудового розслідування.

Посилання представника ТОВ «ДП Тріомет» на те, що слідчим суддею під час проголошення вступної і резолютивної частини ухвали не було повідомлено коли буде проголошено її повний текст, так само не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання обґрунтовано встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказували на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, встановлено, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (принаймні докази зворотного відсутні), прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого суді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року, якою клопотання задоволено та накладено арешт на вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , з напівпричепом державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 і його вантаж відходи чорних металів вагою 29,200 тон, яке належить ЗДП «Кремнійполімер», вантажний автомобіль Freightliner Columbia державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 з напівпричепом державний номер НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_10 і його вантаж відходи чорних металів вагою 21,300 тон, яке належить ЗДП «Кремнійполімер», заборонивши будь-які дії щодо використання та розпоряджання арештованим майном,залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4