Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/133/2019 Справа №641/939/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова, в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому, внесені до ЄРДР за № 0000085 від 25.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому, внесені до ЄРДР за № 0000085 від 25.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Судом на розв`язання поставлене питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в порядку вимог ч. 3 ст. 331 КПК України.
Прокурор вважав необхідним продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , при цьому вказав, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, ризики, встановлені положеннями ст.177 КПК України, на цей час не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечували з підстав не надання прокурором доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому, запобіжний захід було продовжено, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України з можливістю внесення застави.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розв`язанні даного питання суд враховує, що згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.
З правового аналізу вказаних положень кримінально-процесуального законодавства, вбачається, що закон не вимагає доказування того, що особа, якщо їй не буде обрано запобіжний захід, ухилятиметься від суду чи від виконання процесуальних рішень. В законі йдеться про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ця особа може порушити процесуальні обов`язки чи проявити неправильну процесуальну поведінку, тобто йдеться про обґрунтовану підозру в цьому.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Суму розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, з покладенням відповідних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 в разі внесення визначеної суми застави залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 197, 199,376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 02 травня 2019 року.
Суму розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, з покладенням відповідних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 в разі внесення визначеної суми застави залишити без змін.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1