Справа № 539/3609/18
Провадження № 1-кп/539/428/2018
ВИРОК
Іменем України
22.11.2018 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни Полтавської області, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючої, розлученої, такої, що має малолітню дитину, яка не перебуває на її утриманні, раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01.08.2018 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістала із шухляди кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, умисно нанесла своєму співмешканцю ОСОБА_5 , який в цей час відпочивав на ліжку, два удари лезом вказаного ножа у живіт, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих ножових поранень у черевну порожнину, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро покаялася та погодилася з висунутим відносно неї обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснила, що 01.08.2018 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , після сімейної сварки зі своїм співмешканцем взяла кухонний ніж і нанесла декілька ударів в живіт потерпілому, який на той час відпочивав на ліжку в кімнаті. Після цього вона вийшла на двір, викинула ніж у яму і з незрозумілих причин пішла до свого колишнього чоловіка, де її і затримали працівники поліції.
Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що 01.08.2018 року, коли він повернувся з роботи додому за адресою: АДРЕСА_1 , під час вечері посварився зі своєю співмешканкою через ревнощі останньої. Після вечері він заснув у кімнаті, прокинувся від болю і побачив, що поранений у живіт, а обвинувачена в цей момент з ножем виходила з кімнати. Пояснив, що примирилися з обвинуваченою, зараз проживають разом, у них гарні стосунки, просив не призначати покарання у вигляді позбавлення волі.
Виходячи з того, що обвинувачена винуватою себе визнала у повному обсязі за інкримінованим злочином, дала суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням висновку експерта та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.
Згідно висновку експерта № 223 від 08.08.2018 року у ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, раньовий канал якої проникає в черевну порожнину з пошкодженням сальника та передньої стінки шлунку, колото-різаної рани по боковій поверхні живота зліва, раньовий канал якої сліпо закінчується у м`язах передньої черевної стінки та не проникає у черевну порожнину, поверхнева колото-різана рана правої гомілки, які утворилися не менш як від трьохкратної дії колючо-ріжучого предмету, типу ножа і по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повною мірою, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченою вчинено злочин, який віднесений до категорії тяжких злочинів, вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, примусового лікування не потребує, має малолітнього сина, 2009 року народження, який проживає разом з бабусею на окупованій території Луганської області.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді, існує середній рівень ризику повторного скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, її виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість скоєного злочину, відомості, що характеризують особу обвинуваченої, пом`якшувальні обставини, її прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін, змінивши місце постійного проживання ОСОБА_4 на: АДРЕСА_1 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін, змінивши місце постійного проживання ОСОБА_4 на: АДРЕСА_1 .
-кухонний ніж, виріз з простирадла із двома плямами РБК; футболку синього кольору із нашаруванням РБК, шорти чорного кольору з нашаруванням РБК, резинові тапочки чорного кольору з плямами РБК, труси чоловічі сірого кольору із плямами РБК, футболку білого кольору із плямами РБК, штани коричневого кольору, тапки тряпчані коричневого кольору,
на які накладений арешт ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 09.08.2018 р. та які зберігаються у камері речових доказів у приміщенні Лубенського ВП знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негйно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокуророві, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1