Справа № 452/1372/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/50/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати із 22 лютого 2018 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами, арештом та судовими витратами.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 22.02.2018 року в період часу із 17 год. 10 хв. до 18 год. в будинку АДРЕСА_3 з квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, відчинили вхідні двері ключем, яким попередньо заволодів останній, обидвоє проникли у приміщення квартири, звідки спільно таємно викрали: плазмовий телевізор марки «Samsung», моделі «UE40K5672SUXX», із пультом до нього вартістю 10333 грн. 33 коп.; пристрій захисту від перепадів напруги 195 грн. 33 коп.; сірий поліетиленовий пакет з ручками та зображенням жінки 1 грн. 7 коп.; шкіряні жіночі зимові чоботи чорного кольору 1201 грн. 33 коп.; пару золотих жіночих сережок 585 проби із вставками каміння цирконію, вагою 5,49 грам, 6588 грн.; золотий браслет 750 проби, вагою 5 грам, - 23538 грн. 45 коп.; цукерничку мельхіорову в комплекті з ложкою 248 грн. 11 коп.; пристрій для укладання та сушіння волосся торгівельної марки «ТІСО Professional», моделі «MICRO STRATOS 3600», - 668 грн.; окуляри сонцезахисні жіночі з чорними лінзами 77 грн. 71 коп.; продовжувач торгівельної марки «Alfa», довжиною 3 м. 65 грн. 42 коп.; косметичку жіночу жовто-синього кольору 20 грн.; безконтактний ключ для домофону, торгівельної марки «Vizit», та брилок у вигляді Ейфелевої вежі 32 грн. 97 коп.; шкатулку дерев`яну, чорного кольору, із зображенням людей та тварин 89 грн. 93 коп., що все належало потерпілій ОСОБА_10 , спричинивши їй матеріальну шкоду на загальну суму 43060 грн. 28 коп.

Не погоджуючись із вироком міськрайонного суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2018 року в частині визнання його винним та його виправдати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що інкримінованого йому злочину він не вчиняв і вирок суду є, не що інакше, як упереджене ставлення до нього поліції, прокуратури та суду.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в основу визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину покладено показання ОСОБА_11 , з яких, за словами апелянта, його зробили співучасником злочину, адже ніяких інших доказів у справі не було і немає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених у вироку обставинах ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам провадження і не оспорюються учасниками провадження.

ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду підтримав свої апеляційні вимоги та заперечив свою вину у вчиненні 22.02.2018 року крадіжки, поряд з тим зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 сам викрав майно із квартири потерпілої ОСОБА_10 .

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина та ОСОБА_7 підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 22 лютого 2018 року, виявивши ключ у замку квартири сусідки ОСОБА_10 , його забрав та о 17 год., розпиваючи алкоголь з ОСОБА_6 , розповів останньому, що має ключ від сусідньої квартири. ОСОБА_6 запропонував йому піти подивитись, що є у цій квартирі. Тоді вони попрямували до квартири потерпілої, що знаходиться поряд із квартирою ОСОБА_7 , та викрали разом плазмовий телевізор марки «Samsung» із пультом та пристрій захисту від перепадів напруги. Щодо викрадення інших, виявлених у його квартирі, речей деталей він не пригадує, оскільки був у сильному сп`янінні. Всі викрадені речі занесли в окрему кімнату та ОСОБА_6 , закрив на ключ за собою вхідні двері. Після чого ОСОБА_7 випив ще 100 грам горілки і заснув. Коли сильно почали стукати і викрикувати поліцейські, тоді він відкрив двері, а ОСОБА_6 пішов заховатись у сусідню кімнату. ОСОБА_7 під час опитування повідомив їм, що крадіжку вчинив не він сам, а в групі осіб, і тоді вони виявили під ліжком ОСОБА_6 .

Поряд з тим, обвинувачений ОСОБА_7 зауважив, що ініціатором вчинення крадіжки був саме ОСОБА_6 .

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_7 узгоджуються з показаннями допитаної судом першої інстанції потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що 22.02.2018 року після 17 год. із малолітнім сином поверталася і побачила світло на власному балконі. Піднімаючись по сходовій клітці, у неї вже виникла якась пересторога, а коли ключем пробувала відкрити замок вхідних дверей квартири, то двері виявились відкритими. Саме у цей момент при повній тиші в під`їзді вона почула як закривався замок дверей сусіда ОСОБА_7 , після чого відразу викликала працівників поліції та про це все їм повідомила. Потім довгий час стукали у двері до сусіда ОСОБА_11 , і коли останній відкрив, то викрадені її речі виявили в його квартирі, окрім браслета, який він також пообіцяв повернути, як і повернув все решту. Щодо втрати сином ключа від замка вхідних дверей квартири, то ОСОБА_10 зазначила, що останній забув його у замку.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 , 22.02.2018 року приблизно о 18 год. їй сусідка ОСОБА_10 повідомила, що її обікрали. Після чого, зібралися сусіди, працівники поліції та на неодноразовий стукіт і звернення до години часу ніхто дверей квартири ОСОБА_7 не відкривав. Орієнтовно о 20 год. останній двері відчинив і в нього було виявлено викрадені речі потерпілої. Коли робили опис, то ОСОБА_13 їй сказав, що злодій у хаті, а з нього самого зробили злодія. Внаслідок цих слів вона зчинила крик і працівники поліції під ліжком у сусідній кімнаті виявили ще одного чоловіка, який сказав, що він випадково опинився у квартирі ОСОБА_7 . Свідок бачила, як ОСОБА_6 працівник поліції витягнув з-під ліжка і сказав « ОСОБА_14 , це ти?», ОСОБА_7 при цьому був дуже п`яний.

Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 22.02.2018 року близько 15 год. до них із ОСОБА_6 додому приходив ОСОБА_16 позичити грошей і пішов. Після пішов ОСОБА_6 та довгий час не повертався. Вона йому телефонувала близько 18 год., на що він відповів, що знаходиться на вокзалі м. Самбора із ОСОБА_7 , випивають по 100 грам горілки. Потім вона дзвонила через хвилин сорок, але телефон був виключений і сама пішла до ОСОБА_7 , але там побачила працівників поліції, які стукали у його двері.

Пояснення потерпілої та свідків узгоджуються з обставинами, які містяться у витязі із ЄРДР №0000130 від 22.02.2018 року, письмового факту реєстрації (ЄО) за №1197 від 22.02.2018 року о 18 год. 30 хв., повідомлення про що надійшло зі служби «102» щодо вчинення крадіжки того дня о 17 год. 43 хв. та заяві потерпілої від 22.02.2018 року, згідно з якими ОСОБА_10 звернулася до Самбірського відділу поліції про викрадення майна у проміжок часу з 17 та 18 години із її помешкання у АДРЕСА_5 (а.с.п. 111 113).

Також вина обвинувачених підтверджується протоколом огляду місця події від 22.02.2018 року, що був проведений із 20 год. 10 хв. до 21 год. 35 хв. у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 на АДРЕСА_5 , з доданою фототаблицею (а.с.п. 116 121).

Протоколом обшуку від 22.02.2018 року та відеозаписом до нього, проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено викрадене майно у потерпілої ОСОБА_10 (а.с.п. 124 129).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2018 року із доданим до нього відеозаписом на CD-диску, де обвинувачений ОСОБА_7 показав як саме та при яких обставинах він разом із ОСОБА_6 вчинив крадіжку речей із приміщенні квартири потерпілої ОСОБА_10 (а. с.п. 150 154).

Висновком трасологічної експертизи від 23.03.2018 року №11/546, відповідно до якого слід, відкопійований на відрізку темної дактилоскопічної плівки з розмірами сторін 321х180х320х180мм., залишений низом підошви взуття у квартирі АДРЕСА_6 , придатний для ідентифікації взуття, яке його залишило і такий залишено взуттям вилученим із квартири АДРЕСА_7 , тобто із квартири ОСОБА_7 (а.с.п. 158 165).

Висновками товарознавчих експертиз про визначену вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_10 станом на 22.02.2018 року на загальну суму 43060, 28грн. (а.с.п. 170 186, 206 226).

Висновком трасологічної експертизи від 03.03.18 року №4/388, із якого убачається, що вилучений під час огляду місця події 22.02.2018 року за адресою проживання потерпілої ОСОБА_10 у АДРЕСА_5 , один слід долонної поверхні, відкопійований на одному відрізку прозорої липкої стрічки №1 максимальними розмірами сторін 127х57мм, залишений долонною поверхнею лівої руки ОСОБА_7 (а.с.п. 188 192).

Наведені показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої та свідків, протоколи процесуальних дій з додатками, висновки експертиз судом першої інстанції вірно оцінені за правилами ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності і взаємозв`язку.

Під час апеляційного перегляду, колегією суддів апеляційного суду не встановлено обставин, які б свідчили про те, що обвинуваченим ОСОБА_7 під час досудового розслідування чи судового розгляду надано показання під тиском або погрозами, відтак доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що досліджені судом докази та покладені в основу вироку у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_10 за встановлених та викладених у вироку обставин.

Щодо невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини в інкримінованому злочині, то судом першої інстанції детально проаналізовані всі докази по справі та зроблено вірний висновок про те, що пояснення останнього, надані ним в суді, суперечать доказам, здобутим в ході досудового розслідування, та встановленим фактичним обставинам, й містять у собі суперечності, а тому суд дійшов правильного висновку, що дані пояснення є способом захисту обвинуваченого ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності.

Проаналізувавши кожен з доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

Окрім цього, колегія суддів апеляційного суду вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 65 КК України із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання, і підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого немає.

З огляду на вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним й обґрунтованим, а отже підстав для його зміни чи скасування в частині його оскарження та для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4