Справа № 761/2557/17
Провадження №1-кп/761/364/2019
В И Р О К
Іменем України
21 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 120 161 000 000 012 91 від 31.08.2016, у якому

гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, з вищою освітою, працює водієм ПП «АНТ», зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин у сфері безпеки дорожнього руху за таких обставин.

Водій ОСОБА_8 31.08.2016, приблизно о 14.17 год., керуючи технічно справним автобусом «Volkswagen LT 46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав рух заднім ходом проїзною частиною вулиці Щербаківського, навпроти будинку № 1, рухаючись у напрямку вулиці Баумана в м. Києві. У цей час на проїзній частині, позаду зазначеного автобуса по ходу його руху перебувала пішохід ОСОБА_9 .
Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення Правил дорожнього руху України, зокрема:
- п. 1.5, яким передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 1.7, відповідно до якого водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності;
- п. 2.3 «б», яким встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

- п. 10.1, у силу якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.9, згідно з яким під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_8 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автобусом «Volkswagen LT 46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком та під час руху заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся по допомогу до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого навпроти будинку 1 по вул. Щербаківського у м. Києві здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 своєї вини за висунутим обвинуваченням не визнав та показав, що за обставин, наведених у цьому вироку, керуючи вищевказаним автомобілем, почав рух заднім ходом. При цьому він переконався та був упевнений, що позаду керованого ним транспортного заходу будь-яких перешкод, у тому числі людей не було. Безпеку він контролював, дивлячись у дзеркала заднього виду. Технічна особливість цього автомобіля полягає у тому, що він має так звану «мертву» зону, тобто з місця водія не видно ділянка, що розташована в задній частині автомобіля, нижче рівня задніх вікон. По допомогу він ні до кого не звертався, вважаючи, що самостійно зможе забезпечити безпеку руху заднім ходом. Проїхавши декілька секунд, почув крики, через що зупинився. Коли він вийшов з автомобіля, то побачив, що саме трапилося. Вважав, що його вина у тому, що сталося, відсутня. Просив застосувати до нього закон про амністію.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, факт скоєння ОСОБА_8 інкримінованого злочину доведений сукупністю досліджених судом доказів.

Допитана судом свідок ОСОБА_10 показала, що вдень, 31.08.2016 перебувала на зупинці громадського транспорту, поблизу станції метрополітену «Нивки». Обвинувачений ОСОБА_8 був водієм одного з маршрутних таксі. Коли від`їхала попередня маршрутка, він почав займати своє місце під посадку пасажирів та на дуже невеликій швидкості розпочав рух заднім ходом. У цей час потерпіла літня жінка перебувала на тротуарі, однак під час руху маршрутки вона вийшла на дорогу, встигла зробити декілька кроків і її вдарило задньою частиною автомобіля, через що вона впала під задні колеса цього транспортного засобу. Почали кричати люди, водій зупинився, вийшов з автомобіля, побачивши, що трапилось, попросив присутніх викликати швидку та поліцію. По допомогу до інших осіб під час руху заднім ходом водій маршрутки не звертався.

Свої показання свідок ОСОБА_10 підтвердила під час проведення з нею 02.09.2017 слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 31.08.2016, приблизно о 13-й годині він знаходився поблизу зупинки громадського транспорту в районі метро «Нивки». Свідок бачив, як маршрутне таксі під керуванням ОСОБА_8 почало рухатися заднім ходом, при цьому водій спочатку подивився у праве дзеркало заднього виду, подав звуковий сигнал, а безпосередньо під час руху дивився у ліве дзеркало, тому не бачив жінку літнього віку, з ціпком, яка спочатку стояла на тротуарі , а потім вийшла на дорогу. Автомобіль рухався дуже повільно і задньою частиною штовхнув потерпілу, яка від удару впала, а машина наїхала на неї. Свідок не бачив, щоб водій ОСОБА_8 звертався до сторонніх осіб для надання йому допомоги під час руху заднім ходом.
Під час огляду 31.08.2016 місця події, результати якого зафіксовані у відповідному протоколі, схемі та фототаблиці, встановлено, що на місці дорожньо-транспортної пригоди розташований автобус «Volkswagen LT 46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під задньою правою частиною якого знаходиться тіло загиблої ОСОБА_9 .

Проведеною судовим експертом Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра ОСОБА_12 автотехнічною експертизою ( висновок від 22.09.2016 № 652ат) встановлено, що автомобіль«Volkswagen LT 46»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини.

Згідно з висновком від 29.11.2016 № 817ат судового експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра ОСОБА_13 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами п. 10.1, 10.9 ПДР. В діях водія вбачаються невідповідності вимогам вказаних пунктів ПДР, що з технічної точки зору і стало причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку від 15.08.2018 № 19/12-1/151-СЕ/18 експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України ОСОБА_14 у заданій дорожній обстановці дії водія ОСОБА_8 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР. Водій ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до п.10.1, 10.9, 12.3 ПДР, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_15 з моменту виникнення небезпеки для руху.
Судовим експертом Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_16 (висновок від 06.10.2016 № 2436) встановлено, що на трупі ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: а) синці та садна на обличчі переважно зліва; б) синці на передній поверхні грудей; синці на спині справа в надлопатковій ділянці; численні переломи ребер по переднім і заднім анатомічним лініям з обох боків, деякі з котрих з ушкодженням пристінкової плеври; неповний розрив хребта в грудному відділі по міжхребцевого диску між 7 та 8 грудними хребцями з розривом передньої поздовжньої зв`язки; перелом дуги 8-го грудного хребця; неповний відрив лівої легені на рівні кореня з повним розривом лівого головного бронха та судин; забої обох легень; черезкапсульні розриви печінки та селезінки; розриви обох крижова-клубових зчленувань, переломи кісток тазу; крововиливи та розриви брижі кишечнику - ознаки струсу тіла; в) садна на обох руках; г) синці на обох ногах; ділянка відшарування та розміжчення підшкірно-жирової клітковини на лівій нозі, котра розташована циркулярно на гомілці, передній і бічній поверхні лівого стегна, передній і лівій бічній поверхнях тазової ділянки; багатоуламковий перелом лівої стегнової кістки.
Враховуючи характер, зовнішній вид, інтенсивність та окраску крововиливів в ділянках ушкоджень, об`єм травми, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, ознак загального струсу тіла, слід вважати, що всі ушкодження виникли незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, по механізму удару, струсу та тертя внаслідок автомобільної травми - зіткнення пішоходу з автомобілем, що рухався, подальшим перекачуванням коліс по задній поверхні тіла через ліву ногу та тулуб. При цьому в момент первинного контакту пішохід знаходилась в вертикальному чи близькому до нього положенні та була обернена спиною до травмуючої (травмуючих) частини (частин) автомобілю, який рухався
Ушкодження, спричинені ОСОБА_9 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, з розвитком крововтрати та шоку) та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_9 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, з розвитком крововтрати та шок.

У результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_9 спиртів та їх ізомерів не виявлено, отже, у момент отримання останньою тілесних ушкоджень потерпіла була тверезою.

Оцінивши згідно з положеннями ст. 94 КПК України кожний з вищенаведених та досліджених доказів окремо з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 286 КК, оскільки ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, має неповнолітню дитину.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують та/або обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання, суд у відповідності зі ст. 65 КК врахував обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу ОСОБА_8 .

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до останнього покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який віднесений до таких, що вчинені з необережності, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, займається суспільно корисною діяльністю, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування основного покарання та вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У силу ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон) звільняються від відбування покарання особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, що не є особливо тяжким, які на день набрання чинності цим Законом мають неповнолітніх дітей та не позбавлені щодо них батьківських прав.
Обвинувачений ОСОБА_8 має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно якої не позбавлений.

Враховуючи, що стосовно ОСОБА_8 не встановлені визначені ст. 9 Закону обставини, що унеможливлюють застосування цього Закону до обвинуваченого, ОСОБА_8 є суб`єктом амністії та має бути звільнений від призначеного цим вироком покарання.
Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування та судового розгляду мали місце процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 4 884, 28 грн., вказані кошти підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речовий докази автомобіль «Volkswagen LT 46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню його власнику ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 286, ст. 65, 75, 76 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирок в частині додаткового покарання щодо позбавлення ОСОБА_8 права керування ранспортними засобами підлягає реальному виконанню.
На підставі п. в) ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного цим вироком покарання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення судових експертів у сумі 4 884 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 28 коп.

Речовий доказ автомобіль «Volkswagen LT 46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути його власнику ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1