Провадження № 1-кп/523/623/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №000553 від 26.07.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час підготовчого провадження на підставі ст.315 КПК України 19.11.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 17.01.2019 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений скоїв тяжке кримінальне правопорушення за обтяжуючих обставин, судовий розгляд тільки призначений, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується обвинувачений, та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, так як вважає, що ризики мінімізовані, підзахисний примирився з потерпілими, заявлений збиток відшкодований в повному обсязі, претензій до нього не має, що підтверджується розписками, всі докази по справі зібрані, крім того його підзахисний ОСОБА_7 має місце проживання та реєстрації на території України, позитивно характеризується, перебуває у цивільному шлюбі, тому на думку захисника, для забезпечення належної поведінки обвинуваченого достатньо обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; обвинуваченого, який приєднався до думки захисника; оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі тільки розпочатий, на даний час не допитані потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_6 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що обраний під час досудового слідства запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії підготовчого провадження не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави ОСОБА_8 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 15.03.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 15.03.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1