Провадження №1-кп/523/945/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

29.11.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000325 від 08 квітня 2018 року із звинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 18 години 45 хвилин 07 квітня 2018 року ОСОБА_7 , в порушення вимог п.п.«б» п.2.3., п.12.1., п.12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , по автодорозі «Об`їзд м. Одеси» в Суворовському районі м. Одеси з боку вул. Лиманної в напрямку вул. Академіка Заболотного, із швидкістю близько 75 км/год, наближаючись до розташованої ліворуч АЗС «ОККО» №15, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався в безпеці, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, в умовах сутінок, де видимість проїзної частини становила близько 100 м, на відстані 141,1 м до зазначеної АЗС, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину, рухаючись в темпі кроку, з лівого боку праворуч, за ходом руху автомобіля, хоча й і у невстановленому для переходу місці.

Наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) стало отримання ОСОБА_8 відкритої черепно-лицьової травми: рани та садна правої половини обличчя, крововиливу м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні лівої лобно-тім`яно-потиличної області, багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, лівосторонньої субдуральної гематоми, вогнищевих субарахноїдальних крововиливів в м`яких мозкових оболонках великих півкуль, груп периваскулярних та петехіальних крововиливів у речовині великих півкуль; саден та рани тулуба; закритого багатоуламкового перелому правих великогомілкової та малогомілкової кісток. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є набряк головного мозку.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні фактично визнав частково та показав, що 07 квітня 2018 року він керував автомобілем по об`їзній дорозі в напрямку ж/м «Котовський» із швидкістю близько 80-85 км/год. Безпосередньо перед розглядуваною судом подією дорога проглядалась на відстань близько 300 метрів. За 80-90 метрів від пішоходів він розгледів, як на дорогу вибіг перший чоловік, а за ним раніше незнайомий йому ОСОБА_8 . Обвинувачений показав, що встиг лише прибрати ногу з педалі «газу», розгубився та вирішив не застосовувати екстрене гальмування, оскільки його машина не обладнана системою АBS, у зв`язку із чим поворотом керма здійснив виїзд в напрямку смуги зустрічного руху. В той же час ОСОБА_8 зупинився по середині проїзної частини, а в момент проїзду автомобіля, ймовірно здійснив крок назад чи похитнувся, ліг на переднє праве крило що призвело до падіння на капот та удар в лобове скло. Обвинувачений вважає винуватим в даній події також і загиблого, який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та перетинав проїзну частину в недозволеному для цього місці.

Незважаючи на отримані показання обвинуваченого винуватість ОСОБА_7 у вміненому йому діянні підтверджується сукупністю наступних доказів.

Свідок ОСОБА_9 в суді показав, що близько 19 години 07 квітня 2018 року він разом із знайомим ОСОБА_8 поверталися з відпочинку з Куяльницького лиману, де вони на двох вжили 0,5 л. горілки разом із шашликами. Під час перетину об`їзної дороги свідок першим здійснив вихід на неї, будучи впевненим в безпечності цього. Він перебіг проїзну частину та пішов вперед. В наступний момент він почув позаду себе звук удару, повернувся та побачив, що ОСОБА_8 лежить на проїзній частині, а автомобіль обвинуваченого зупинився попереду. Безпосереднього моменту наїзду на ОСОБА_8 свідок не побачив.

Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та доданої до нього схеми від 07 квітня 2018 року подія відбулася в денний час доби при необмеженій видимості, на об`їзній дорозі м. Одеси, в Суворовському районі м. Одеси, з боку вул. Лиманна в напрямку вул. Академіка Заболотного, навпроти АЗС «ОККО». Проїзна частина прямолінійна, горизонтальна ділянка, вид покриття асфальтобетон, стан покриття сухий, однорідний. На проїзній частині організовано двосторонній рух, по одній смузі для руху в кожному напрямку. Ширина смуги зправа наліво за ходом руху автомобіля «Toyota Corolla»: 3,5 м. Смуга зустрічного руху: 3,6 м. Мається вузька суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР, що розділяє транспорті потоки зустрічного напрямку.
Місце наїзду на пішохода знаходиться в межах проїзної частини на розділювальній смузі. Розташування автомобіля «Toyota Corolla» позначається лівим узбіччям по ходу руху транспортного засобу, на відстанях 1,5 м та 1,3 м від правих переднього та заднього коліс до лівобічної межи проїзної частини.

На проїзній частині зафіксовано пляму речовини бурого кольору на відстанях 11,5 м та 0,4 м відповідно від осі місця наїзду та лівобічної межи проїзної частини Об`їзної дороги м. Одеси. Автомобіль «Toyota Corolla» має зовнішні пошкодження у вигляді вм`ятини на капоті та пошкодження лобового скла.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №747-А від 27 липня 2018 року на момент настання розглянутої ДТП гальмова система, рульове керування й ходова частина автомобіля «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані, дозволяли водієві змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи від 25 липня 2018 року №52(235) у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у втгляді: відкритої черепно-лицьової травми: рани та садна правої половини обличчя, крововиливу м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні лівої лобно-тім`яно-потиличної області, багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, лівосторонньої субдуральної гематоми, вогнищевих субарахноїдальних крововиливів в м`яких мозкових оболонках великих півкуль, груп периваскулярних та петехіальних крововиливів у речовині великих півкуль; саден та рани тулуба; закритого багатоуламкового перелому правих великогомілкової та малогомілкової кісток. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є набряк головного мозку. Смерть знаходиться у причинному зв`язку з поєднаною травмою, яка виникла при ДТП.

Безпосереднім відтворенням в судовому засіданні представленого обвинуваченим відеозапису встановлено, що пішоход почав рухатися з місця, яке розташовано на лівому узбіччі проїзної частини та здолав відстань зліва направо по ходу руху автомобіля 4 м до моменту наїзду за 5 сек.

Згідно з висновком судової авт0отехнічної експертизи №544-А від 27 червня 2018 року в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. ПДР, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Для заданого комплексу вихідних даних ОСОБА_7 , виконуючи вищезазначені вимоги ПДР, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 . Дії водія автомобіля «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної пригоди.

Надаючи аналіз вищезазначеним доказам суд дійшов наступного.

Всупереч доводів обвинуваченого правилами ПДР не передбачено застосування маневру об`їзду з метою уникнення наїзду транспортного засобу на пішохода, а тому визначальним для встановлення можливості ОСОБА_7 уникнути ДТП слід визнати своєчасне зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, а також зупинити його до місця наїзду.

Експертним висновком №544-А від 27 червня 2018 року беззаперечно доводиться, що небезпека для руху у водія ОСОБА_7 виникла за 104,1 м від місця наїзду, а відтак обвинувачений, незважаючи на перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння та його вихід на проїзну частину в невстановленому для цього місці, мав технічну можливість належно зреагувати на виниклу небезпеку шляхом зменшення швидкості та зупинення керованого автомобіля, що не було здійснено.

За таких обставин суд вважає, що сукупність викладених обвинувальних доказів є достатньою для того, щоб вважати доведеною вину ОСОБА_7 в тому, що він близько 18 години 45 хвилин 07 квітня 2018 року, в порушення вимог п.п.«б» п.2.3., п.12.1., п.12.3. ПДР, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , по автодорозі «Об`їзд м. Одеси» в Суворовському районі м. Одеси з боку вул. Лиманної в напрямку вул. Академіка Заболотного, із швидкістю близько 75 км/год, наближаючись до розташованої ліворуч АЗС «ОККО» №15, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався в безпеці, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, в умовах сутінок, де видимість проїзної частини становила близько 100 м, на відстані 141,1 м до зазначеної АЗС, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину, рухаючись в темпі кроку, з лівого боку праворуч, за ходом руху автомобіля, хоча й і у невстановленому для переходу місці.

Наслідком даної ДТП стало отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, від яких настала смерть цієї особи.

Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 14636,56 грн та моральної шкоди в розмірі 500000 грн.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду. В силу положень ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпіла зазначила про витрати на лікування ОСОБА_8 , його наступне поховання, ритуальні послуги та поминальний обід, що повністю підтверджено фіскальними чеками та договором-замовленням на загальну суму в 14636,56 грн.

Вирішуючи зазначений позов в цій частині суд вважає його документально доведеним в частині понесених потерпілою відповідних витрат, а тому суд вважає можливим позов в цій частині задовольнити.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпіла в позовній заяві зазначила, що втрата рідного брата призвела до психологічного стресу та душевного болю, який з часом вона продовжує відчувати, а також до моральних страждань, що порушило умови її повсякденного життя.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах загибелі рідного брата потерпілої, з яким вона проживала однією родиною, в дорожньо-транспортній пригоді за вини обвинуваченого, це безумовно потягло для ОСОБА_4 позбавлення певних елементів благополуччя, а також до психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена їй моральна шкода, ступінь вини та соціальний статус обвинуваченого, який фактично частково визнав свою вину у вчиненому, наявність на утриманні потерпілої дитини загиблого, а також враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди частково, в розмірі 300000 грн. На думку суду зазначена сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 3003 грн, пов`язані з проведенням у справі судових експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували призначене йому покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_7 як про особу, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, утримує неповнолітню дитину та матір похилого віку, у якої діагностовано онкологічне захворювання, має постійне місце проживання, не офіційне працевлаштування, в повному обсязі не визнав власної вини, а також те, що допущена ним необережність була певною мірою обумовлена діями ОСОБА_8 , який в момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння та вийшов на проїзну частину в невстановленому для цього місці.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

Крім того, враховуючи показання обвинуваченого про наявність неофіційної роботи в сфері перевезень автомобільним транспортом, а також висловленими намірами про добровільне відшкодування спричиненої потерпілій шкоди завдяки продовженню відповідної роботи суд вважає можливим не застосовувати до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Долю долучених до кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на суму 3003 (три тисячі три) грн.
Стягнути з ОСОБА_7 користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14636 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 56 коп., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 (триста тисяч) грн.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_7 відмовити.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:
- автомобіль марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , - вважати повернутим ОСОБА_7 ;
- карту пам`яті з відеозаписом зберігати в матеріалах судового провадження.
Арешт, накладений на вищезазначені речові докази, - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1