Справа №718/2145/18
Провадження №1-кп/718/130/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000172 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.156 та ч. 4 ст. 152 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_6
малолітньої потерпілої ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
начальника служби у справах
дітей Вижницької РДА ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 17.05.2018 року приблизно о 21:00 год., знаходячись неподалік колишнього футбольного стадіону по АДРЕСА_1 , супроводжуючи свою малолітню сусідку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що вона є малолітньою особою, тобто особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, переслідуючи мету вчинення розпусних дій сексуального характеру, здатних викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої, почав своїми руками торкатися до статевого органу малолітньої ОСОБА_7 , після чого, застосовуючи психологічний тиск відносно останньої, почав її роздягати.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_5 спустив до колін свої штани та нижню білизну та продемонстрував малолітній ОСОБА_7 свій статевий орган, який перебував у збудженому стані, після чого запропонував малолітній доторкнутися до нього.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , після вчинення відносно малолітньої ОСОБА_7 розпусних дій та переслідуючи умисну мету, направлену на задоволення своєї статевої пристрасті, всупереч волі та бажанню останньої, з метою припинити опір з боку малолітньої потерпілої, пригрозив їй застосуванням фізичного насильства, яке малолітня ОСОБА_7 сприйняла як реальну загрозу для її життя та здоров`я, маючи фізичну перевагу над потерпілою, подолавши опір з боку малолітньої ОСОБА_7 , всупереч волі та бажанню останньої, попередньо знявши з потерпілої штани і нижню білизну, вступив з малолітньою ОСОБА_7 в насильницький природній статевий акт.

Внаслідок вищевказаних, насильницьких дій ОСОБА_5 направлених на задоволення статевої пристрасті природнім шляхом, малолітній ОСОБА_7 було спричинено фізичну біль та тілесні ушкодження в ділянці статевих органів.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переслідуючи умисну мету, направлену на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, проти волі та бажання останньої, з метою припинення та недопущення опору з боку потерпілої, пригрозив їй застосуванням фізичного насильства, яке малолітня ОСОБА_7 сприйняла, як реальну загрозу для її життя і здоров`я, подолавши волю та опір з боку малолітньої ОСОБА_7 , всупереч волі та бажанню останньої, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Пояснив суду, що він дійсно17 травня 2018 року приблизно о 20:30 год. по дорозі в магазин зустрів свою сусідку ОСОБА_11 та запропонував провести її до іншого магазину короткою стежкою, яка проходить через колишній футбольний стадіон, оскільки магазин, до якого вони підійшли, був зачинений. Далі він пішов до свого дядька, який живе в Путильському районі.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, його вина у скоєнні злочинів відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_7 підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілої, свідків, безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів, висновків експертиз, показаннями експертів, речовими доказами в їх сукупності, з урахуванням наступного.

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_9 та матері ОСОБА_8 показала, що 17 травня 2018 року, приблизно о 20:30 год. мама попросила її сходити в магазин. І вона велосипедом поїхала до місцевого магазину де по дорозі зустріла свого сусіда ОСОБА_5 , який поцікавився куди вона прямує та сказав, що знає коротку стежку до магазину, яка проходить через колишній футбольний стадіон. На стадіоні ОСОБА_13 запропонував присісти та перепочити біля дерева. Далі він взяв її на руки та переніс на берег потічка, де поклав на траву та почав до неї приставати: він своїми руками почав мацати її по всіх частинах тіла та статевому органі. Потерпіла просила його зупинитися, а він ще агресивніше себе вів: тримав її за руки і наказав робила те, що робить чоловік із жінкою. Вона відмовилась і він сказав, що зробить все сам їй буде боляче. Далі ОСОБА_13 силою зняв з неї штани та трусики та своїми руками почав торкатися до її статевого органу. Потерпіла плакала та просила її відпустити, але він зняв свої штани, оголив свій статевий орган та силоміць засунув потерпілій до рота та почав ним рухати вперед-назад, силоміць утримуючи руки потерпілої у неї над головою своєю однією рукою, а другою тримав свій статевий орган. Від цих дій потерпілу знудило.

Потерпіла ОСОБА_12 також вказала, що вона плакала, їй було дуже боляче та страшно. Коли ОСОБА_14 її відпустив, він їй пригрозив, щоб вона про це нікому не розказувала. Вмившись у річці, вона повернулася додому і все розповіла мамі.

Вказані показання потерпілої малолітньої ОСОБА_7 , враховуючи її вік, являються логічними та послідовними, а тому колегія суддів не вбачає підстав визнавати її показання недостовірними чи не правдивими. Враховується також судом результат судово-психологічної експертизи №229 від 05.06.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, за своїм психічним станом може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та давати по них покази.

На підставі наведеного, колегія суддів визнає покази потерпілої ОСОБА_7 достовірними, належними та допустимими, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та не суперечать показанням допитаних свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є матір`ю малолітньої потерпілої ОСОБА_15 . 17 травня 2018 року, приблизно о 20:30 год. вона попросила дочку сходити в магазин. Наді довго не було, оскільки відстань до магазину не далека, і вона пішла шукати доньку. Не знайшовши її ні по дорозі до магазину, а ні в магазині, вона повернулася додому, сподіваючись, що розминулася з донькою по дорозі. Але Наді дома не було, вона прийшла трохи згодом у брудному одязі, заплакана та налякана. Коли вона спитала, що сталося, то дочка відповіла, що ОСОБА_16 її зґвалтував і розказало про все, що відбулося. Тоді ОСОБА_8 викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні вказав, що він являється дядьком потерпілої малолітньої ОСОБА_15 і проживає з нею, її мамою та батьком ОСОБА_18 у одному господарстві. 17 травня 2018 року ввечері його сестра ОСОБА_8 , мама ОСОБА_15 , сказала, що ОСОБА_14 зґвалтував ОСОБА_19 . Тоді він подзвонив ОСОБА_20 , але він сказав, що цього не робив. Саму ОСОБА_19 він побачив орієнтовно о 22:00 год. вона була наляканою та у шоковому стані. Сама ОСОБА_21 сказала, що ОСОБА_13 відвів її до потічка і там примусив до статевого контакту. ОСОБА_22 знає з хорошої сторони.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що він являється дідусем потерпілої малолітньої ОСОБА_15 і надав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_17 .

Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в судовому засіданні показали, що вони були запрошені слідчим в якості понятих при проведені слідчих дій. Свідок ОСОБА_24 вказала, що потерпіла ОСОБА_25 з мамою та обвинувачений ОСОБА_14 17.05.2018 року були присутні на дні її народження. Орієнтовно о 20:00 год. вони по черзі залишили святкування. Куди пішли, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що він, як слідчий, проводив відбір біологічних зразків у ОСОБА_5 , наданих ним добровільно, в лікарні по вул. Мусорського в м. Чернівці за участю двох понятих. Яким чином встановлював особи понятих не пам`ятає, окільки це відбувалося давно.

Покази вищевказаних свідків є логічними, узгоджуються між собою, не викликають сумнів у їх достовірності, тому колегія суддів визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , показали, що експертиза відібраних зразків у малолітньої потерпілої ОСОБА_15 та ОСОБА_5 проводилась групою експертів на підставі ухвали слідчого судді. Зазначили, що травми виявлені у малолітньої ОСОБА_7 не могли виникнути від сідла велосипеда, а згідно висновку виявлено тілесне ушкодження крововилив в ділянці присінку піхви, яке виникло від дії твердого тупого предмету, які цілком могли бути частини тіла людини (пальці рук, напружений статевий член) і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні також були досліджені письмові докази, а саме:

-Витяги з ЄРДР кримінального провадження №0000172 від 18.05.2018 року про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 за ч.2 ст. 156, ч.3 ст.153 та ч.4 ст.152 КК України (а.с. 1-7, 10-11, 14-15 т.3);

-Доручення начальника слідчого відділу Вижницького ВП Кіцанського ВП ГУНПУ в Чернівецькій області про проведення досудового розслідування та повідомлення про початок досудового розслідування (а.с.8-9, 12-13, 16-17 т.3);

-Постанови про призначення групи слідчих та групи прокурорів (а.с.18-18б т.3);

-Постанова про обєднання матеріалів досудового розслідування від 19.05.2018 року про обєднання кримінальних провадження за ч.2 ст, 156, ч.3 ст. 153 та ч.4 ст. 152 КК України (а.с. 19-21 т.3);

-Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.05.2018 року (а.с. 22 т.3);

-Протокол огляду місця події від 19.05.2018 року, а саме території колишнього стадіону с. Долішній Шепіт, проведеного в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та малолітньої потерпілої ОСОБА_15 за участю законного представника ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису та фотографування (а.с. 16-27 т.3);

-Протокол проведення слідчого експерименту від 21.05.2018 року проведеного в с. Долішній Шепіт Вижницького району за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_9 та педагога ОСОБА_30 та понятих ОСОБА_31 і ОСОБА_32 з фото ілюстраціями та переглянуто диск відеозапису (а.с. 36-44 т.3);

-Заяви написані власноруч ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про добровільну видачу особистих речей потерпілої малолітньої ОСОБА_15 та ОСОБА_5 (а.с.45-47 т.3);

-Постанови про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 від 18.04.2018 року (постанова уточнення дати вказаної постанови, а саме 18.05.2018 року) та у ОСОБА_7 від 18.04.2018 року ( постанова про уточнення дати вказаної постанови, а саме 18.05.2018 року) (а.с.47-52 т.3);

-Протокол отримання зразків для експертизи відібраних у ОСОБА_5 від 19.05 2019 року за участю понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 (а.с. 53 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 18.05.2018 року про призначення судово-медичної експертизи потерпілої малолітньої ОСОБА_7 (а.с.60-61 т.3);

-Висновок експерта №368ст від 18.06.2018 року, згідно якого у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження крововилив в ділянці присінку піхви, яке виникло від дії твердого тупого предмету, які цілком могли бути частини тіла людини ( пальці рук, напружений статевий член) і відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 62-63 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 30.05.2018 року про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 (а.с. 67-68 т.3);

-Висновок експерта №369ст від 07.06.2018 року, згідно якого у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів не виявлено (а.с. 69-70 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 29.05.2018 року про призначення судово-цитологічної експертизи нігтьових зрізів нігтів обох рук ОСОБА_5 (а.с. 74-75 т.3);

-Висновок експерта №55 від 20.06.2018 року (а.с. 76-78 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 30.05.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизи змивів обох рук ОСОБА_5 (а.с. 82-83 т.3);

-Висновок експерта №707 від 19.06.2018 року (а.с. 84-86 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 30.05.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизи нижньої білизни ОСОБА_7 на наявність крові та сперми (а.с. 90-91 т.3);

-Висновок експерта №708 від 19.06.2018 року (а.с. 92-94 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 29.05.2018 року про призначення судово-цитологічної експертизи наявності на одязі та взутті ОСОБА_5 крові та чужорідних клітин (а.с. 98-99 т.3);

-Висновок експерта №58 від 20.06.2018 року (а.с. 100-102 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 29.05.2018 року про призначення судово-цитологічної експертизи наявності на нижній білизні ОСОБА_5 крові та чужорідних клітин (а.с. 106-107 т.3);

-Висновок експерта №57 від 21.06.2018 року (а.с. 108-111 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 29.05.2018 року про призначення судово-цитологічної експертизи наявності в мазках статевого члена ОСОБА_5 клітини епітелії піхви ОСОБА_7 (а.с. 115-116 т.3);

-Висновок експерта №56 від 20.06.2018 року (а.с. 117-119 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 30.05.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизи наявності на одязі ОСОБА_7 крові та сперми (а.с. 123-124 т.3);

-Висновок експерта №709 від 19.06.2018 року (а.с. 125-127 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 29.05.2018 року про призначення судово-цитологічної експертизи наявності в мазках піхви ОСОБА_7 чужорідних клітин чи сперматозоїдів (а.с. 131-132 т.3);

-Висновок експерта №710 від 20.06.2018 року (а.с. 133-136 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 30.05.2018 року про призначення амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи щодо психічного здоровя ОСОБА_5 (а.с. 140-141 т.3);

-Висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №219 від 05.06.2018 року, згідно якої ОСОБА_5 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 142-144 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 30.05.2018 року про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_7 (а.с.148-149 т.3);

-Висновок судово-психіатричного експерта №229 від 05.06.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє (а.с. 150-153 т.3);

-Постанову про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів (а.с.154 т.3);

-Довідку №74 від 18.05.2018 року про те, що проведено медичний огляд ОСОБА_5 на стан сп`яніння встановлено: тверезий (а.с.177 т.3);

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.05.2018 року відповідно до якого ОСОБА_5 затримано 19.05.2018 року о 15 год. 30 хв. та доручення для надання безоплатної вторинної допомоги захисником адвокатом ОСОБА_10 (а.с.178-181 т.3);

-Повідомлення про підозру від 19.05.2018 року пред`явлену ОСОБА_35 (а.с.194-199 т.3);

-Ухвала Вижницького районного суду від 21.05.2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16.07.2018 року (а.с.210-212 т.3);

-Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 05.07.2018 року (а.с.219-224 т.3);

-Характеризуючі дані особу обвинуваченого ОСОБА_5 : паспорт серії НОМЕР_1 ; вимога УІАЗ МВС України; характеристика виконкому Долішньошепітської сільради; довідка про склад сімї; довідка видана Вижницькою ЦРЛ про те, що ОСОБА_5 на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 232-236 т.3);

-Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.2008 року ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт матері потерпілої ОСОБА_8 серія НОМЕР_3 та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про те, що ОСОБА_8 являється інвалідом ІІІ групи інвалід з дитинства (а.с.237-239 т.3);

-Психолого-педагогічна характеристика учениці 4-го класу Долішньошепітського НВК ОСОБА_7 (а.с.240-241 т.3);

-Протокол огляду предметів, а саме мобільного телефону марки «LG» від 22.05.2018 року, який виявлено та вилучено у ОСОБА_5 (а.с.242-245 т.3);

-Постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження як речового доказу мобільного телефону марки «LG» та верхнього одягу та нижньої білизни в яких були одягнуті потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 від 22.06.2018 року (а.с. 246-257 т.3).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні, посилаючись на порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на належний захист та незаконне утримування останнього без належного процесуального документу з 18.05.2018 року із застосуванням насильства до 15:30 год. 19.05.2018 року (протокол затримання) та порушення норм КПК України слідчими під час проведення досудового розслідування, просив визнати недопустимими доказами висновки експертів за №№ 369, 47, 707, 711, 56, 55, 58, та 57, протоколи відбору біологічних зразків від ОСОБА_5 та протоколи огляду речей, а обвинуваченого ОСОБА_5 виправдати.

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Доказами, як передбачено ст. 84 КПК України, в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження; а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 на ряд порушень, вчинених слідчими під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення, та встановлений ухвалою слідчого судді від 21.05.2018 року факт утримання ОСОБА_5 з 16:00 год. 18.05.2018 року без ухвали слідчого судді та застосування до нього насильства, суд бере до уваги, та вважає, що досліджені та встановлені безпосередньо в судовому засіданні докази, беззаперечно в повній мірі доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 152 та ч.2 ст. 156 КК України, з необхідністю виключення з обвинувачення пред`явленого за ч.4 ст.152 КК України вагінального проникнення, оскільки даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійша висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 має місце склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152 КК України (в редакції від 11.01.2019 року), оскільки він вчинив зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років та ч.2 ст. 156 КК України, оскільки він вчинив розпусні дій щодо малолітньої особи.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.152 та ч.2 ст.156 КК України, відноситься до тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_5 , колегія суддів враховує тяжкість вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, а саме те, що він є особою молодого віку, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий (а.с. 233 т.3), не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті та не перебуває на «Д» обліку лікаря нарколога (а.с. 236 т.3), позитивно характеризується за місцем постійного проживання (а.с. 234 т.3), а також враховує, те що в судовому засіданні ОСОБА_5 щиро просив пробачення у малолітньої потерпілої ОСОБА_15 та її матері ОСОБА_8 , та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та, за переконанням колегії суддів, відповідатиме не тільки тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 152 КК України (в редакції від 11.01.2019 року) та ч.2 ст.156 КК України і призначити покарання:

за ч.4 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

за ч.2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 визначити остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

До набрання вироком законної сили, продовжити ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 19 травня 2018 року.

Речові докази по справі, а саме: верхній одяг і нижня білизна, в які була одягнена ОСОБА_7 та верхній одяг і нижня білизна, в які був одягнений ОСОБА_5 , та які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП В Чернівецькій області, слід повернути власникам; мобільний телефон марки «LG» ІМЕІ НОМЕР_4 із двома сім картами мобільного оператора зв`язку «Київстар», який вилучено у ОСОБА_5 та який передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП В Чернівецькій області, слід повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3