Провадження №1-кс/760/6416/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором САП ГПУ ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого; особи, щодо якої не здійснюється особливий порядок кримінального провадження,

у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 12.02.2018, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором САП ГПУ ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчої групи детективів Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження № 0000098 від 12.02.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 364, ч.4 ст.358, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4 ст.358 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 , ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ризик чого підтверджується наступними обставинами.
ОСОБА_6 інкримінується вчинення ряду кримінальних правопорушень, зокрема, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, яке є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, а також, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, яке є тяжким та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому, в силу положень статей 45, 69, 75 КК України до ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, може бути застосована лише реальна міра покарання, що в свою чергу свідчить про можливі спроби останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності в червні 2018 року виїхав за кордон та перебуває на даний час поза межами території України. Відповідно до відомостей, що містяться в інтегрованій міжвідомчій інформаційно-телекомунікаційній системі щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (шифр - «Аркан») ОСОБА_6 24.06.2018 залишив територію України на легковому автомобілі «AUDI», державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та станом на 16.04.2019 до України не повернувся. На теперішній час місце перебування ОСОБА_6 не відоме. ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому за вказаною адресою на цей час не проживає.

16.04.2019 був оголошений міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 з використанням каналів та можливостей Інтерполу.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000 р., суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Таким чином, відповідно до вказаних рекомендації є важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вищевикладене дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість призначення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, вчинятиме і в подальшому спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик чого підтверджується наступними обставинами.

Є підстави вважати, що ОСОБА_6 , може вживати активних дій, спрямованих на знищення або спотворення речей і документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Так, під час вчинення кримінального правопорушення, організатором якого за версією слідства виступав ОСОБА_6 , неодноразово використовувались підроблені документи, які були необхідні для відчуження майнових прав на нерухомість державного підприємства за значно заниженою ціною, зокрема, був підроблений договір купівлі-продажу майнових прав №28/1?13 від 12.06.2017, на основі якого ОСОБА_7 19.12.2017 створила додаткову угоду №1 та акт приймання-передачі №1 до договору №28/1-13.

Крім того, залишається невизначеною природа походження договору купівлі-продажу майнових прав №28/1?13 від 22.08.2016, на основі якого ОСОБА_7 підроблювала договір купівлі-продажу майнових прав №28/1?13 від 12.06.2017. Оригінал договору №28/1?13 від 22.08.2016 до цього часу не віднайдений, а відповідно, ОСОБА_6 , маючи доступ до вказаного договору або здійснюючі вплив на осіб у яких він зберігається, може вжити заходів до знищення відповідного документа.

Серед іншого встановлено, що під час розгляду Господарським судом м. Києва судової справи № 910/2692/18 за позовом ДП до ТОВ «Лодокс» про визнання договору та додаткової угоди до нього недійсними, представником ТОВ «Лодокс» ОСОБА_7 у якості доказу надано суду копію листа-відповіді Держкомтелерадіо від 26.08.2016 №2734/29/12 за підписом ОСОБА_10 на лист УСТФ «Укртелефільм» від 10.08.2016 №162/01 про погодження укладення договору купівлі-продажу майнових прав. Зі змісту документа вбачається, що, нібито, укладення відповідних договорів купівлі?продажу майнових прав, належних ДП не потребує попереднього погодження з боку Держкомтелерадіо з огляду на те, що майнові права, які є предметом перемовин з потенційними інвесторами (покупцями), не передано засновником при створенні ДП, а самостійно набуті ДП у ході здійснення господарської діяльності.

Однак, з листа-відповіді Держкомтелерадіо від 15.01.2019 №224/24/10 вбачається, що погодження укладення договору №28/1-13 від 12.06.2017 з додатками не здійснювалось, а лист від 26.08.2016 №2734/29/12 є підробленим, у зв`язку з чим 01.10.2018 Держкомтелерадіо подано заяву в порядку ст. 214 КПК України до ГУНП у м. Києві. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до підроблення листа-відповіді Держкомтелерадіо від 26.08.2016 №2734/29/12 має безпосереднє відношення ОСОБА_6 .

За таких обставин, у випадку застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість контактувати з можливими невстановленими досудовим розслідуванням співучасниками цього та інших кримінальних правопорушень, консультувати їх з приводу приховування, знищення доказів та надання протиправним діям законного вигляду, в тому числі знищити або спотворити документи.

3) Незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, ризик чого підтверджується наступними обставинами.
Характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , свідчать про те, шо у випадку його обізнаності про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, він може шляхом підкупу або іншим чином впливати на них, з метою примушування до зміни наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які ще не допитані, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, з протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 27.06.2018, які проводились відносно ОСОБА_6 вбачається, що останній має тісні зв`язки з керівництвом Державного комітету телебачення і радіомовлення України та ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», за допомогою яких останній може чинити вплив як на підозрюваного ОСОБА_9 , так і на численних свідків, допитаних у зазначеному кримінальному провадженні. Серед іншого, з протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово надавав неправомірну вигоду ОСОБА_9 за вчинення ним дій з використанням службового становища, тобто, перебуваючи на волі, за допомогою матеріальних важелів ОСОБА_6 може впливати на ті чи інші дії та рішення підозрюваного ОСОБА_9 та інших учасників кримінального провадження.

Таким чином, у разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, існують об`єктивні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зважаючи на викладене, перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 , маючи на меті спростувати правдиві показання свідків, може шляхом підкупу або іншим чином впливати на них.

Заслухавши прокурора та захисника, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Встановлені в ході досудового розслідування та відображені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, протидії досудовому розслідуванню є переконливими, відповідними та дають обґрунтовані підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є необхідним обрання виключно найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 застосовується судами при розгляді справ, як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнови проти Росії» (Smirnova v. Russia N 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного , характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, останній буде негативно впливати на хід досудового розслідування у даному провадженні, безпосередньо впливати на учасників кримінального провадження, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є обрання до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, умисного особливо тяжкого злочину та після повідомлення про підозру переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 16.04.2019 постановою детектива, ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання щодо необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання детектива - задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1