Провадження №1-кп/155/69/18
Справа №155/459/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із повною загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, несудимої, позбавлену батьківських прав відносно двох малолітніх дітей,

за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2017 року, в період з 16 години 20 хвилин по 21 годину 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , будучи матір`ю новонародженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, неодноразово наносила дитині удари руками та невстановленим предметом по голові, обличчю та тілу.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_6 її новонароджену дочку ОСОБА_7 29 грудня 2017 року було госпіталізовано в реанімаційне відділення Волинського обласного дитячого територіального медичного об`єднання з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку, лінійний перлом правої тім`яної кісти, забійні гематоми обличчя, волосяної частини голови, закрита травма живота, посттравматична під капсульна гематома печінки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №06 від 24 січня 2018 року, у ОСОБА_7 при поступленні у лікарню виявлено синці та садна обличчя, гематома м`яких тканин голови справа, перелом кісток склепіння черепа справа, субкапсульний розрив печінки. За ступенем тяжкості виявлені ушкодження у вигляді синців, саден, під капсульної гематоми печінки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді зламу кісток склепіння черепа, яка супроводжувалася забоєм головного мозку, за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент їх заподіяння.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, пояснила, що дійсно за вказаних обставин, місця та часу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння нанесла тяжкі тілесні ушкодження своїй новонародженій дочці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх дітей. У вчиненому щиро розкаюється, цивільний позов прокурора Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 3650,16 гривень визнала повністю. Просить її суворо не карати, так як в даний час вона вагітна.

Захисник, ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив при обранні покарання обвинуваченій застосувати ст.69 КК України та обрати їй покарання із застосуванням іспитового строку.

Потерпілий, ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснив, що на момент вчинення обвинуваченою злочину його вдома не було, так як перебував на роботі за межами України, тому обставини цієї події йому невідомі. Просив обвинувачену суворо не карати та обрати їй міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтримав свій висновок №06 від 24 січня 2018 року та пояснив, що тілесні ушкодження для дитини були спричинені внаслідок численних ударів по її тілу. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді зламу кісток склепіння черепа, яка супроводжувалася забоєм головного мозку виникла внаслідок подвійного удару в голову дитини або одного удару головою дитини у виступаючу поверхню з гранями. Зазначив, що якби такі удари були нанесені дорослій людині, то це потягнуло б миттєву смерть. Спричинення таких ударів від падіння разом з дитиною виключається.

Свідок, ОСОБА_9 , в судовому засіданні показала, що 28 грудня 2017 року, у вечірню пору доби до неї зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що остання, прийшовши додому з роботи, виявила вдома свою дочку ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та малолітню внучку, ОСОБА_7 , яка постійно плакала та кричала. ОСОБА_6 їй дитини не давала. ОСОБА_9 , приїхавши додому до ОСОБА_10 , побачила, що дитина вже не плакала, а лише «зіпала» через раз. Після чого вона переодягнула дитину, оскільки остання була вся в крові, голова та обличчя опухли, та негайно повезла в Горохівську ЦРЛ. В лікарні викликали лікарів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , приїхала поліція. З реанімації прийшов лікар ОСОБА_13 і повідомив, що дитину тут прийняти не можуть, а терміново направляють в Луцьк, оскільки не знають чи вона виживе. В місті ОСОБА_14 на приймальному відділені і одразу ж забрали в реанімацію.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 28 грудня 2017 року весь день перебувала на роботі. Ввечері, повернувшись з роботи додому, побачила, що малолітня дитина ОСОБА_6 ОСОБА_7 постійно кричить та плаче. Одразу ж почала розпитувати обвинувачену чому дитина плаче, однак остання нічого не змогла пояснити, оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння, після чого взагалі втекла з дому, а ОСОБА_10 зателефонувала до ОСОБА_9 та повідомила її про те, що сталося.

Свідок, ОСОБА_15 , в судовому засіданні частково підтвердив показання свідка ОСОБА_10 , також показав, що дитина була з запухлими очками, «зле з дитиною», але як це було він не бачив, бо спав. Дочка з дому втекла.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що 28 грудня 2017 року на приймальне відділення Горохівської ЦРЛ було доставлено малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оглянувши її побачила, що дитина перебуває у важкому стані, на обличчі були синці, після чого дитину терміново було направлено в місто Луцьк до Волинського обласного дитячого територіального медичного об`єднання.

Крім повного визнання вини самою обвинуваченою ОСОБА_6 , її винуватість у інкримінованому їй злочині, підтверджується дослідженими в суді письмовими доказами:

-письмовою заявою ОСОБА_9 від 28 грудня 2018 року в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за спричинення тілесних ушкоджень її внучці ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21 березня 2018 року відповідно до якого ОСОБА_6 показала та розказала за яких обставин, місця та часу спричинила свої малолітній дочці тілесні ушкодження;

-консультаційним висновком спеціаліста №147 від 29 грудня 2017 року згідно з яким було встановлено, що ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в крові становить 1,6‰;

-висновком експерта №06 від 24 січня 2018 року відповідно до якого виявлені у ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, підкапсульної гематоми печінки за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді зламу кісток склепіння черепа, яка супроводжувалася забоєм головного мозку, за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент їх заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями, спрямованими на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

На момент вчинення вищевказаних протиправних дій у ОСОБА_6 виявлялися ознаки органічного емоційно лабільного розладу особистості інтоксикаційного генезу в ст. нестійкої ремісії. Ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла б її можливості в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Це підтверджено висновком судово-психіатричного експерта за №71 від 19 лютого 2018 року.

Згідно з актом наркологічної експертизи №99 від 19 лютого 2018 року у обвинуваченої ОСОБА_6 виявлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, у даний час утримання. Підекспертна страждає алкогольною залежністю (алкоголізмом), примусового протиалкогольного лікування, на даний час, не потребує, оскільки перебуває у стані ремісії (період невживання).

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинувачена підлягає кримінальній відповідальності за вчинений злочин.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про її особу і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно малолітньої особи.

Крім цього, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнала, щиро розкаялася, в даний час є вагітною, разом з тим спосіб її життя, сімейний та майновий стан обвинуваченої, яка є незаміжньою, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, те, що остання має постійне місце реєстрації та проживання, за яким зарекомендувала себе негативно, страждає алкогольною залежністю, розглядалася на виконкомі сільської ради щодо неналежного виконання батьківських обов`язків і судом позбавлена батьківських прав відносно обох дітей.

З врахуванням наведеного та фактичних обставин вчиненого злочину, характеру дій обвинуваченого та способу нанесення тілесних ушкоджень, мотиву вчиненого злочину, що призвів до тяжких наслідків, які є невідворотними, відношення обвинуваченої до скоєного, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та виконуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, виключно в умовах ізоляції від суспільства, тобто у виді реального позбавлення волі на певний строк, в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності, в мінімальному розмірі.

Таке визначене покарання обвинуваченій, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті.

При призначенні покарання суд, крім цього, звертає увагу на те, що відповідно до ст.3 Конституції України, особа, її життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» роз`яснив, що у справах про злочини даного виду суди зобов`язані установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання.

Підстав для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено, а призначення ОСОБА_6 іншого покарання, на що вказує досудова доповідь, аніж реального позбавлення волі, не забезпечить досягнення мети, визначеної у ст.50 КК України.

Цивільний позов прокурора Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 3650,16 гривень слід задовольнити повністю, так як він визнаний обвинуваченою та знайшов своє повне ствердження в суді.

Речові докази та судові витрати в справі відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації 3650 (три тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 16 копійок витрат.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Горохівського районного суду ОСОБА_1