УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва скаргу захисника ОСОБА_3 на рішення детектива Національного антикорупційного бюро України про відмову у проведенні слідчих дій
у кримінальному провадженні за №0001985 від 20.06.2017, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення детектива Національного антикорупційного бюро України про відмову у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні за №0001985 від 20.06.2017.

Скарга обгрунтовується тим, що в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 0001985 від 20.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

03.09.2018 року стороною захисту заявлено клопотання про допит ОСОБА_6 за участю ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_3 . При цьому, на думку захисника, ОСОБА_6 є не лише заявником в даному кримінальному провадженні, але і особою, яка на постійній основі конфіденційно співпрацює з правоохоронними органами. Зокрема, ОСОБА_6 зустрічався з підозрюваною ОСОБА_7 та провокував її на здійснення впливу на суддю ОСОБА_8 з метою ухвалення останньою судового рішення в цивільній справі, в якій заявник є представником позивача.

Як вказується в скарзі, під час допиту 02.05.2018 ОСОБА_4 повідомила, що вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, із заявником ОСОБА_6 не знайома та не зустрічалась, тому обставини даного кримінального провадження вимагають допиту свідка ОСОБА_6 за участю ОСОБА_3 та його підзахисної ОСОБА_4 .

На думку скаржника, без такого допиту неможливо повно та всебічно з`ясувати усі обставини кримінального провадження, в тому числі факт провокації злочину, факт невинуватості ОСОБА_4 , факт відсутності події кримінального правопорушення. В свою чергу вказані факти можуть слугувати підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК України.

06.09.2018 старший детектив НАБУ у кримінальному провадженні ОСОБА_5 своєю постановою відмовив захиснику ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_6 .

Вважаючи, що відмова у проведенні допиту свідка ОСОБА_6 порушує права ОСОБА_4 на справедливий судовий розгляд, на захист, які гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), не відповідає цілям та завданням кримінального провадження, захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 06.09.2018 про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 та зобов`язати старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 провести в межах кримінального провадження №0001985 від 20.06.2017 допит свідка ОСОБА_6 за участю ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_3 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Старший детектив НАБУ ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що його постанова про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 грунтується на відповідному клопотанні захисника ОСОБА_3 .

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001985 від 20.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

Під час допиту 02.05.2018 ОСОБА_4 повідомила, що вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, із заявником ОСОБА_6 не знайома та не зустрічалась з ним.

03.09.2018 року стороною захисту заявлено клопотання про допит ОСОБА_6 за участю ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_3

06.09.2018 старший детектив НАБУ у кримінальному провадженні ОСОБА_5 своєю постановою відмовив захиснику ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_6 , оскільки в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 03.09.2018 відсутні фактичні дані про те, що ОСОБА_6 зустрічався, спілкувався або знайомився із ОСОБА_4 . Також у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 отримувала неправомірну вигоду не особисто від ОСОБА_6 , а через ОСОБА_9 .

Разом з тим, у судовому засіданні захисником було доведено, а старшим детективом Національного антикорупційного бюро України не спростовано, що допит свідка ОСОБА_6 за участю ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_3 дозволить всебічно з`ясувати усі обставини кримінального провадження, передусім щодо події кримінального правопорушення, винуватості чи невинуватості ОСОБА_4 тощо.

Крім того, слідчий суддя враховує наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до п. d) ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права - допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з чч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до чч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно пп.1, 2, 4 ч.1 ст.91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
Згідно з ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів .

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Виходячи з наведеного та з урахуванням необхідності дотримання права ОСОБА_4 на захист, вищевказаних норм КПК України, важливості встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за №0001985 від 20.06.2017, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги захисника ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.18 ч.1 ст.3, стст.9, 22, 91, 93, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детктивів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 06.09.2018 про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 .
Зобов`язати старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детктивів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 провести в межах кримінального провадження №0001985 від 20.06.2017 допит свідка ОСОБА_6 за участю ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1