ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
20.12.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було вилучене 19.12.2018 під час проведення огляду місця події на пункті пропуску «Чугунівка», а саме на: прилад нічного спостереження ТВНО-2Б у кількості 1 шт., із маркуванням на деталі «ТВНО-2Б №6387Б20», що є власністю громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що в період з 16.12.2018 р. по 27.12.2018 р. громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заплановано та організовано переміщення до РФ з приховуванням від митного контролю приладу нічного спостереження ТВНО-2Б, в порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, а саме без отримання відповідного дозволу Державної служби експортного контролю України.
За попереднім висновком Державного підприємства «Ізюмський приладобудівний завод» від 22.11.2018 р. прилад нічного спостереження ТВНО-2Б відноситься до товарів військового призначення та відповідно до Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю згідно постанови КМУ від 09.08.2017 р. №596.
За наявними даними, вказаний громадянин України не зареєстрований в Державній службі експортного контролю України, як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, та не отримував дозволу на здійснення експорту до РФ приладу нічного спостереження ТВНО-2Б.
19.12.2018 слідчим на пункті пропуску «Чугунівка», який знаходиться за адресою: 3 км автодороги Чугунівка-Веригівка сільрада Міловська, Великобурлуцький район, Харківська область проведено огляд місця події, за результатами якого у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,виявлено та вилучено прилад нічного спостереження ТВНО-2Б у кількості 1 шт., із маркуванням на деталі «ТВНО-2Б №6387Б20», який було поміщено в пакет чорного кольору.
Під час огляду здійснено первинний аналіз вищевказаного предмету в результаті чого встановлено, що він є носієм інформації, яка містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
19.12.2018 виявлений під час огляду місця події предмет визнаний речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні, зокрема прилад нічного спостереження ТВНО-2Б у кількості 1 шт., із маркуванням на деталі «ТВНО-2Б №6387Б20».
До теперішнього часу у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.
Слідчий зазначає, що майно, вилучене за результатом проведення огляду місця події 19.12.2018 відповідає критеріям статті 98 КПК України та може свідчити про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети та документи відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, вилучення вказаних предметів та документів під час огляду місця події у ОСОБА_4 за участю та у присутності останнього, є конкретним фактом, підтверджуючим право власності на майно.
Слідчий вважає, що на час досудового розслідування та судового провадження на вказане майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Слідчий до судового засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, просила задовольнити клопотання.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду через слідчого надано заяву ОСОБА_4 , в якій він просить провести судове засідання не його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та слідчого.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
19.12.2018 слідчим на пункті пропуску «Чугунівка», який знаходиться за адресою: 3 км автодороги Чугунівка-Веригівка сільрада Міловська, Великобурлуцький район, Харківська область проведено огляд місця події, за результатами якого у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,виявлено та вилучено прилад нічного спостереження ТВНО-2Б у кількості 1 шт., із маркуванням на деталі «ТВНО-2Б №6387Б20», який було поміщено в пакет чорного кольору.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 333 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 19.12.2018 р. огляду, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 19.12.2018 під час проведення огляду місця події на пункті пропуску «Чугунівка», а саме на: прилад нічного спостереження ТВНО-2Б у кількості 1 шт., із маркуванням на деталі «ТВНО-2Б №6387Б20», що є власністю громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1