У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

12 квітня 2019 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_2 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано невинуватим та виправдано за ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

На вирок суду, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині виправдання ОСОБА_3 скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, та постановити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, залишивши призначене судом першої інстанції покарання без змін; визнати винним ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України та призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців із звільненням останнього на підставі ст.75 КК України від відбування покараня з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.4 ч.2 ст.76 КК України.

Перевіривши апеляційну скаргу прокурора вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;3) судове рішення, яке оскаржується , і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із

зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Як вбачається із вироку суду, ОСОБА_3 визнано невинуватим та виправдано за ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Водночас, прокурор зазначає лише одну підставу для скасування судового рішення -невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, при цьому не враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 виправданий за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_3 є пенсіонером, разом з тим, будь-яких данних про такий статус обвинуваченого матеріали кримінального провадження не містять, як і того, і чи є він особою, що досягла пенсійного віку.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі. Такий вид покарання, зокрема, обмеження волі, прокурор просить призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Також , апелянт просить скасувати вирок суду з ухваленням нового вироку, однак не зазначає підстав для його ухвалення , передбачених ч.1 ст.420 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_2 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, залишити без руху.

Надати прокуророві ОСОБА_2 п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокуророві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1