Провадження №1-в/243/358/2018
Справа № 0534/1728/2012
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2018 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого

30 листопада 2012 року Микитівським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі,
про усунення протиріч та всякого роду сумнівів при виконанні вироку суду, -
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2018 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про визнання законності підстав звільнення від відбування покарання призначеного йому за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явився.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про можливість задоволення клопотання засудженого з огляду на її законність та обґрунтованість.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року, залишеного без змін ухвалою ВССУ від 21 грудня 2012 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, йому призначене остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання ухвалено обраховувати з 12 вересня 2011 року. У строк відбування покарання зараховано покарання у виді 1 місяця арешту, відбуте ОСОБА_3 за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки від 10 листопада 2011 року (а.с.7-11, 12-15).
Згідно із повідомленням Державної кримінально-виконавчої служби України № 1/4-14090/Ми від 22 листопада 2018 року, засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 30 листопада 2012 року Микитівським районним судом м. Горлівка Донецької області за статтями 115 ч. 1, 185 ч. 2, 196 ч. 2, 70 ч. 4 КК України, до 7 років 1 місяця позбавлення волі. З Бахмутської установи виконання покарань (№ 6) засуджений ОСОБА_3 06 лютого 2013 року направлений для подальшого відбування покарання до Калінінської виправної колонії Донецької області (№ 27).

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р (зі змінами) населені пункти Донецької області, зокрема м. Горлівка, де розташована Калінінська виправна колонія (№ 77) включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Механізм практичної реалізації норм законодавства України, що регулюють правові відносини у сфері виконання кримінальних покарань, на зазначеній території України на сьогодні відсутній. З урахуванням викладеного, надати будь-яку достовірну інформацію відносно відбування покарання та звільнення з Калінінської виправної колонії Донецької області (№ 27) ОСОБА_3 не вбачається можливим.

Місцем розташування Калінінської виправної колонії Донецької області (№ 27) є м. Горлівка Донецької області.
Вирішуючи питання про можливість визнання законності відбуття ОСОБА_3 строку покарання, враховуючи, що установа виконання покарань до якої був направлений засуджений після вступу вироку в законну силу на даний час перебуває на території, на який органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, Слов`янським міськрайонним судом були здійснені запити інформації з бази автоматизованого документообігу КП-Д3 судів м. Горлівки Донецької області, доступ до якої має Слов`янський міськрайонний суд Донецької області відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», згідно із яким, за Слов`янським міськрайонним судом Донецької області визначено підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, а саме районним судам м. Горлівки Донецької області.
Згідно із довідкою головного спеціаліста з інформаційних технологій Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 від 26 листопада 2018 року, для можливості розгляду справи за ОСОБА_6 про усунення протиріч та всякого роду сумнівів при виконанні вироку суду (справа № 0534/1728/2012; провадження № 1-в/243/358/2018), а саме про визнання законності підстав його звільнення з Калінінської ВК № 27 м. Горлівки Донецької області, ним, головним спеціалістом з інформаційних технологій ОСОБА_5 був виконаний запит до баз автоматизованого документообігу загальних судів КП-Д3 м. Горлівки Донецької області для отримання інформації стосовно кримінальної справи № 0534/1728/2012; провадження № 1/0534/162/2012в якій 30 листопада 2012 року Микитівським районним судом м. Горлівки Донецької області був ухвалений вирок за яким ОСОБА_3 було призначено остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі, а також інформації про будь-які інші судові рішення судів м. Горлівки Донецької області стосовно розгляду клопотань щодо звільнення (застосування амністії, звільнення умовно-достроково, тощо) відносно ОСОБА_3 . В результаті виконання запиту на отримання інформації не було знайдено жодного документу.
Згідно із отриманими судом відомостями з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» № 7/14836 від 15 листопада 2018 року, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, проживав за адресою: АДРЕСА_2 .
Затриманий 12 вересня 2011 року співробітниками СВ Микитівського РВ ГУ МВС України в Донецькій області та поміщений в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» - 16 вересня 2011 року.
Засуджений вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року за ст.185 ч. 2, 296 ч. 2, ст. 115 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України, до 7 років 1 місяця позбавлення волі.
Вирок набув законної сили 18 грудня 2012 року та ОСОБА_3 вибув 06 лютого 2013 року до Калінінської ВК (№ 27) Донецької області для відбуття покарання.
Згідно із повідомленням територіального управління ДСА України в Донецькій області вих. № 05-1597/18 від 15 листопада 2018 року, Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», відповідно до якого на території Луганської та Донецької областей розпочата антитерористична операція. Відповідно частини 1 статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань Державної судової адміністрації України розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» було змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. Зокрема, розгляд цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, адміністративних справ і кримінальних проваджень, підсудних Микитівському районному суду м. Горлівки Донецької області, передано для забезпечення розгляду Слов`янському міськрайонному суду Донецької області. Пунктом 6 наказу Державної судової адміністрації України від 22 вересня 2014 року №124 організаційне забезпечення передання справ судів, що знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції, судам відповідно до встановленої Законом підсудності покладено на керівника апарату відповідного суду (або особу, яка виконує його обов`язки). Разом з тим, у зв`язку з діяльністю на тимчасово окупованій території України незаконних збройних формувань, проведенням бойових дій, організувати передачу справ, які перебували у провадженні Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області, до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до зазначеного розпорядження не виявилось можливим.

Згідно із довідкою Калінінської ВК (№ 27)м. Горлівки Донецької області про звільнення, Серія: ДОН № 56255, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 10 листопада 2011 року за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту. Засуджений вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04 лютого 2016 року відмовлено у приведенні вироку від 30 листопада 2012 року у відповідність із КК невизнаної ДНР із відбуванням покарання в колонії суворого режиму. Відбував покарання в установах Державної служби виконання покарань з 12 вересня 2011 року по 12 жовтня 2018 року, та був звільнений 12 жовтня 2018 року з Калінінської ВК (№ 27)м. Горлівки.

Відповідно до ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ № 1275 від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів де здійснювалась антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено м. Горлівка Донецької області.

Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До цього переліку зокрема належить і м. Горлівка Донецької області.

Згідно із розпорядження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14 Про визначення територіальної підсудності справ, визначено територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних Калінінському районному суду міста Горлівки, Микитівському районному суду міста Горлівки, Центрально-Міському районному суду міста Горлівки, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, для забезпечення розгляду Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

Отже з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, відсутність у засудженого ОСОБА_3 документів про звільнення у зв`язку із повним відбуттям покарання, які б були видані відповідними органами України, викликають сумніви щодо виконання вироку суду у повному обсязі, а саме період часу з 12 вересня 2011 року по 12 жовтня 2018 року.

Таким чином, аналіз отриманих судом відомостей свідчить проте, що ОСОБА_3 після направлення до Калінінської ВК (№ 27)м. Горлівки, не був переміщений до інших установ покарання, не був звільнений з підстав, передбачених нормами чинного законодавства, отже у сукупності з іншими доказами по справі можливо прийти до висновку, що ОСОБА_3 відбув покарання у повному обсязі та був звільнений 12 жовтня 2018 року у зв`язку із повним відбуттям покарання.

Приймаючи до уваги копію довідки про звільнення, суд виходить з того, що, у тому становищі, у якому опинився заявник він був позбавлений можливості отримати офіційні документи щодо свого звільнення, а тому звертаючись до суду, надав всі можливі докази, які міг надати у цій ситуації.

Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, у рішенні від 8 липня 2004 року «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

На теперішній час Україна від зобов`язань, визначених статтями 1, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, в окремих районах Донецької та Луганської областей України відповідно до статті 15 Конвенції не відступала. 21 травня 2015 року постановою Верховної Ради України № 462-VIII схвалена Заява Верховної Ради України «Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод» щодо відступу від окремих зобов`язань, визначених пунктом 3 статті 2, статтями 9, 12, 14 та 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтями 5, 6, 8 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України.

Крім того, суд також зазначає, що у своїх Рішеннях, ЕСПЛ неодноразово зазначав, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку суду.

Виконання судових рішень це самостійна і завершальна стадія кримінального процесу, в якій реалізуються владні приписи суду, які викладені зокрема вироку, що набрав законної сили. ЇЇ зміст складає процесуальна діяльність суду за зверненням вироку до виконання і вирішення питань, що виникають у ході його реального втілення в життя. Вирішення питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку не повинно істотно впливати на вирок.

У судовому засіданні достовірно встановлено і підтверджується даними відповідей компетентних державних органів, що ОСОБА_3 дійсно був засуджений вироком суду від 30 листопада 2018 року. Після набрання вироком законної сили 18 грудня 2012 року, він 06 лютого 2013 року вибув до Калінінської ВК (№ 27) м. Горлівки Донецької області для подальшого відбування покарання. Відомостей щодо наявності будь-яких судових рішень про звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання чи його відбування (застосування амністії, звільнення умовно-достроково, тощо) судом не встановлено. Суд також зазначає, що довідка Калінінської ВК (№ 27) м. Горлівки Донецької областіпро звільнення ОСОБА_3 повністю узгоджується із доказами отриманими судом з компетентних органів виконання покарань, не містить внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності з іншими доказами дає можливість суду дійти висновку, що засуджений ОСОБА_3 відбув покарання призначене йому за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що ОСОБА_3 відбув покарання за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року у повному обсязі, що дозволяє суду усунути сумніви щодо виконання цього вироку суду.

За таких обставин, приймаючи до уваги зібрані докази по справі, виникає необхідність усунути сумніви щодо законності підстав звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного йому за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про усунення протиріч та всякого роду сумнівів при виконанні вироку суду задовольнити.
Усунути сумніви, які виникли при виконанні вироку Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року, за яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, та йому призначено остаточне покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі, та визнати що ОСОБА_3 відбув покарання за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 листопада 2012 року у виді семи років одного місяця позбавлення волі у період з 12 вересня 2011 року по 12 жовтня 2018 року - повністю.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків встановлених КПК України.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1