ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3410/16-к
Провадження № 1-кп/210/514/18

"19" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000594, за зміненим обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на своєму утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19 листопада 2001 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 42 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2002 року змінено вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2001 року, вважається судимим за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. 21 травня 2003 року звільнився із Солонянської ВК №21 Дніпропетровської області на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2003 року, умовно-достроково на невідбутий строк 03 місяці 14 днів, згідно ст.52 КК України;

2) 18 травня 2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.186 ч.4, 186 ч.2, 185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до невідбутого покарання частково приєднано покарання по вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2001 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 05 років 01 місяця позбавлення волі. 15 березня 2008 року звільнився з Синельниковської ВК №94 Дніпропетровської області на підставі ухвали Синельниковського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2008 року, умовно-достроково на невідбутий строк 02 місяці 25 днів, згідно ст.52 КК України,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та за зміненим обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12 вересня 2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.121 ч.1, 296 ч.1, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років. 19 серпня 2014 року звільнений з Ігренського ВЦ №133 Дніпропетровської області на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 06 місяців 06 днів, згідно ст.81 КК України;

2) 26 травня 2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік. Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 01 рік;

3) 27 вересня 2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік. На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 06 березня 2016 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись разом з ОСОБА_5 біля КЦ «Сучасник» по пр. Гагаріна, 46 у Металургійному (Дзержинському) районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, помітили раніше знайомого ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та мав при собі мобільний телефон та грошові кошти, переслідуючи корисливу мету, направлену на заволодіння чужим майном, прослідували за ОСОБА_4 , який вийшов з приміщення КЦ «Сучасник» та направився у бік будинку АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи заздалегідь розподілені злочинні ролі, зайшов в арку будинку АДРЕСА_3 та близько 03 години 45 хвилин 06 березня 2016 року, наздогнавши потерпілого ОСОБА_4 у дворі вказаного будинку, прослідував за потерпілим ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 , звернувши у правий бік, пішов навперейми потерпілому ОСОБА_4 . Таким чином, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, розподіливши ролі в злочинному діянні, при котрому ОСОБА_5 , наздогнавши потерпілого ОСОБА_4 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_4 один удар у ліву скроню, від якого ОСОБА_4 впав спиною на землю, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо лівого ока, які згідно висновку експерта №683 від 13 квітня 2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів. Після чого, ОСОБА_5 зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_4 та відкрито викрав ланцюжок, виготовлений з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою близько 9,8 грам, вартість якого з урахуванням зносу станом на 06 березня 2016 року відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №601 від 28 березня 2016 року становила 10571,46 гривня та забрав з кишені його куртки чоловічій гаманець чорного кольору, виготовлений з натуральної шкіри, вартість якого з урахуванням зносу станом на 06 березня 2016 року відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №601 від 28 березня 2016 року становила 260,00 гривень, в якому були грошові кошти у сумі 100,00 гривень та банківські картки, які не представляють для потерпілого ОСОБА_4 матеріальної цінності. В цей час підбіг ОСОБА_6 , який відкрито викрав з внутрішньої кишені куртки, одягнутої на потерпілому ОСОБА_4 , мобільний телефон «SamsungGalaxyA5», вартість якого з урахуванням зносу станом на 06 березня 2016 року відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №601 від 28 березня 2016 року становила 6340,50 гривень, що був в чохлі - книжці, вартість якого з урахуванням зносу станом на 06 березня 2016 року відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №601 від 28 березня 2016 року становила 329,00 гривень, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинили відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №601 від 28 березня 2016 року потерпілому ОСОБА_4 майновий збиток на загальну суму 17600,96 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Допитані в ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожен окремо вину у пред`явлених звинуваченнях, як прокурором, так і потерпілим, визнали у повному обсязі та розповіли про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного грабежу, що відповідає викладеним в першому та зміненому обвинувальних актах обставинам.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що 06 березня 2016 року він разом з ОСОБА_5 , приблизно о 03:00 годині ночі, знаходячись біля кінотеатру «Сучасник» в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, побачили раніше їм знайомого потерпілого ОСОБА_4 , котрий стояв на подвір`ї та курив, а в подальшому направився в сторону зупинки громадського транспорту «площа Горького» (95-й квартал). Він з ОСОБА_5 пішли за ним, та розійшлись в різні сторони, щоб їх ніхто не помітив. Йшли на відстані приблизно 15-20 метрів від потерпілого. Так вони дійшли до церкви, котра розташована в районі зупинки громадського транспорту «1-ша міська лікарня», та побачили, що потерпілий ОСОБА_4 входить в арку одного з будинків. Зазначив, що коли він увійшов до арки, то потерпілий ОСОБА_4 вже лежав на землі. Як його бив ОСОБА_5 він не бачив. В свою чергу він забрав у потерпілого телефон, і вони разом з ОСОБА_5 втекли в сторону лікарні. Пізніше ОСОБА_5 віддав йому гроші і сказав, що це його частка. Телефон вони у подальшому продали якомусь таксисту за 2000,00 гривень, гроші розділили та витратили. Посилався на ту обставину, що відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки. Вину визнає, розкаюється у вчиненому. Свої дії пояснити не зміг. Заявлений цивільний позов визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину також визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв даний злочини при вказаних обставинах та надав свідчення, аналогічні по суті свідченням ОСОБА_6 . Крім того, додатково пояснив, що, коли потерпілий зайшов у арку будинку, він наніс йому удар, і потерпілий впав на землю. Він забрав у нього ланцюжок та гаманець з куртки. У скоєному розкаюється, вину визнає у повному обсязі. Заявлений цивільний позов визнає частково, вважаючи заявлений розмір моральної шкоди завищеним.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що в ніч з 05 на 06 березня 2016 року він відпочивав в караоке-барі, розташованому в приміщенні колишнього кінотеатру «Сучасник» по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повертаючись додому приблизно о 03:00 годині ночі, біля його будинку на нього було здійснено напад. Після того, як він впав на землю, з його шиї зірвали золотий ланцюжок з кулоном, а з куртки витягнули гаманець та мобільний телефон. В одному із нападників він впізнав раніше йому знайомого ОСОБА_6 . Щодо обставин пред`явлення цивільного позову, потерпілий ОСОБА_4 надав пояснення, згідно з якими злочином йому була спричинена матеріальна шкода, котра на даний час відшкодована у повному обсязі. Позов підтримує в частині солідарного стягнення з обвинувачених завданої моральної шкоди, та просить задовольнити в даній частині.

Крім того, після зміни прокурором обвинувачення, потерпілому було роз`яснено його право в порядку ст.338 ч.3 КПК України підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Потерпілий даним правом скористався, та висловив позицію щодо необхідності кваліфікувати діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками повторності, яку було виключено прокурором з обвинувального акту, та щодо призначення обвинуваченим максимального строку покарання згідно санкції ст.186 ч.2 КПК України.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а обов`язок доказування вини покладено на прокурора (ст.91 ч.2 КПК України, ст.92 ч.1 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Провина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину окрім визнання ними своєї вини також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 та наявними матеріалами кримінального провадження №0000594, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06 березня 2016 року, згідно якого співробітниками Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від потерпілого ОСОБА_4 було прийнято заяву, в котрій останній просить правоохоронні органи притягнути до відповідальності невідомих осіб, котрі 06 березня 2016 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, біля будинку №26 по пр. Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, із застосуванням фізичної сили, заволоділи належним йому майном, а саме мобільним телефоном, вартістю 8000,00 гривень, шкіряним чорним гаманцем вартістю 500,00 гривень, в котрому знаходились грошові кошти в сумі 100,00 гривень, дві банківські картки, на котрих знаходились грошові кошти в сумі 7500,00 гривень, та золотим ланцюжком, вартістю 8500,00 гривень (арк. крим. пров.№7);

- протоколом огляду місця події від 06 березня 2016 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є земельна ділянка місцевості, розташована біля буд. АДРЕСА_3 , де було здійснено напад на потерпілого ОСОБА_4 та відбулося заволодіння належними йому речами (арк. крим. пров.№14, 15);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14 березня 2016 року, згідно якого співробітниками Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від обвинуваченого ОСОБА_6 було прийнято заяву, в котрій останній зізнався у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_4 разом із обвинуваченим ОСОБА_5 , та заволодінні майном, належним потерпілому (арк. крим. пров.№18);

- протоколом огляду від 16 березня 2016 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є належний потерпілому ОСОБА_4 мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA5» в корпусі білого кольору та у чохлі чорного кольору, котрий у нього було викрадено (арк. крим. пров.№35, 36);

- протоколом перегляду відеозапису від 16 березня 2016 року, та самим диском з відеозаписом, котрий містить на собі два файли з відеозаписом з камери відеоспостереження, котра знаходиться над входом до ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти 464», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 21, за 06 березня 2016 року, у період часу з 03 години 43 хвилини по 05 годину 56 хвилин, на котрому зображено як ОСОБА_6 в банкоматі «ПриватБанк», що вмонтований біля вхідних дверей до вказаного магазину, намагається зняти грошові кошти з банківських карток потерпілого ОСОБА_4 (арк. крим. пров.№39, 41);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №601 від 28 березня 2016 року, згідно висновків котрої, загальна сума збитків, заподіяних потерпілому ОСОБА_4 становить 17600,96 гривень (арк. крим. пров.№54-59);

- висновком експерта №683 від 19 квітня 2016 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів (арк. крим. пров.№66-67);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14 квітня 2016 року, та фото таблицею до нього, за участі свідка ОСОБА_8 та понятих, згідно котрого свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 за рисами обличчя та зростом, як особу, у котрої він 06 березня 2016 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, знаходячись по пр. Металургів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, придбав мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA5» (арк. крим. пров.№73, 74-75);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18 травня 2016 року, та фото таблицею до нього, за участі свідка ОСОБА_8 та понятих, згідно котрого свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 за рисами обличчя та зростом, як особу, котра була разом з ОСОБА_9 та з тим чоловіком, у якого 06 березня 2016 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, знаходячись по пр. Металургів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, він придбав мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA5» (арк. крим. пров.№79, 80);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17 червня 2016 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілого ОСОБА_4 та понятих, згідно котрого потерпілий впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 за рисами обличчя та зростом, як особу, котра 06 березня 2016 року, приблизно о 03:00 годині, перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, відкрито заволоділи його майном (арк. крим. пров.№86, 87-88);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07 липня 2016 року, диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно котрих останнім було відтворено хід подій, що мали місце в ніч 06 березня 2016 року, та при котрих ним разом з обвинуваченим ОСОБА_5 було здійснено напад на потерпілого ОСОБА_4 та заволодіння належним йому майном (арк. крим. пров.№170-171, 172);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07 липня 2016 року, диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно котрих останнім було відтворено хід подій, що мали місце в ніч 06 березня 2016 року, та при котрих ним разом з обвинуваченим ОСОБА_6 було здійснено напад на потерпілого ОСОБА_4 та заволодіння належним йому майном (арк. крим. пров.№173-174, 175).

Зазначені вище докази винуватості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, суд вважає винними ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, суд вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуючу ознаку повторності, оскільки в силу ст.ст.89, 90 КК України, судимість ОСОБА_6 за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2004 року на момент вчинення кримінального правопорушення є непогашеною.

При цьому, згідно ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Однак, зважаючи, що наявність кваліфікуючої ознаки «повторність» в діях ОСОБА_6 , погіршує його становище, суд розглядає справу в редакції зміненого обвинувачення від 19 листопада 2018 року, не виходячи за межі пред`явленого звинувачення.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, виходячи з вимог закону про достатність покарання для їх виправлення, запобігання скоєнню ними нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно зі ст.65 КК України, призначаючи покарання, у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), його матеріальний стан, тощо, а тому при призначенні покарання суд враховує також особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в пред`явлених звинуваченнях, як прокурором, так і потерпілим, визнав у повному обсязі, завдані потерпілому матеріальні збитки відшкодовано у повному обсязі, заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнав повністю, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на теперішній час працює, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, під наглядом у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, перебуває під наглядом лікаря нарколога, за місцем реєстрації та фактичного проживання характеризується задовільно, за місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно досудової доповіді, складеної Металургійним районним сектором Центрального міськрайонного відділу м. Кривий Ріг з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції №2258 від 22 листопада 2017 року, орган пробації дійшов висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, обвинувачений ОСОБА_6 не може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явлених звинуваченнях, як прокурором, так і потерпілим, визнав у повному обсязі, заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнав частково, раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, до взяття під варту не працював, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під наглядом у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, перебуває під наглядом лікаря нарколога, за місцем реєстрації характеризується задовільно.

Досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не складалася, оскільки останній на теперішній час відбуває покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року.

Крім того, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання, суд враховує те, що злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.

Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.8 ч.2 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи судом також враховано п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.50 КК України випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає за доцільне також призначити покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Крім того, на підставі ст.70 ч.4 КК України, суд вважає за доцільне врахувати вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст.65 КК України, покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання скінчилася 19 березня 2018 року.

Після вступу вироку в законну силу, взяти ОСОБА_6 під варту, строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не обирався, оскільки останній на теперішній час відбуває покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття під варту за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року.

Керуючись ст.65 КК України, суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та запобіганню скоєнню ними нових злочинів.

Потерпілому ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням завдано матеріальні збитки на загальну суму 17600,96 гривень, котрі відшкодовано повністю.

Що стосується уточненого цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином, суд вважає за необхідне задовольнити його частково виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.128 ч.1 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно до ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, враховуючи надані докази, обставини справи, визнання обвинуваченим ОСОБА_6 та частковим визнанням обвинуваченим ОСОБА_5 позовних вимог, заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, та суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених солідарно, в рівних частинах в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Після вступу вироку в законну силу, взяти ОСОБА_6 під варту, строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, поглинути менш суворе покарання призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття під варту за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , солідарно, в рівних частинах в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№40, а саме диск з відео файлами ch 13-4330-00000000.avi; ch 13-4947-00000000.avi, котрий знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000594 (арк. крим. пров.№41), залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№46, а саме вилучені в ході огляду кулон овальної форми із зображенням зодіакального знаку «Риби», а з іншого боку із зображенням «Янгол на колісниці», з подвижною основою, виготовлений із золота 585 проби, вагою 4,70гр, та виданий свідком ОСОБА_8 , та мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA5», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , білого кольору, та котрі згідно зберігальної розписки від 24 березня 2016 року повернуто потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у останнього за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду всіма учасниками процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

На виконання вимог ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1