Ухвала
Іменем України
14 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 545/2482/17
провадження № 51-3319 м 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року у кримінальному провадженні за клопотанням про застосування амністії стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої, останнього разу 05 жовтня 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ст. 70, 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного їй майна. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 січня 2017 року вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2015 року змінено, виключено з вироку рішення суду про призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, у зв`язку з цим, ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році». Суд виходив із того, що ОСОБА_7 відбуває покарання за ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України, а також має дві непогашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, то вона є особою, яка відповідно до п. «е» ст. 9 та п. «в» ст.4 не підпадає під дію вищезазначеного Закону.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року ухвалу місцевого суду залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить змінити оскаржувані судові рішення та застосувати щодо неї положення ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Позиції інших учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_6 вимоги касаційної скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Прокурор, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо вирішення питання про оскарження у касаційному порядку застосування амністії на стадії виконання вироку, просив закрити кримінальне провадження.

Мотиви суду

У даній справі, Суд слідує позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 23 січня 2019 року (справа № 738/1482/16-к).
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
У рішенні Конституційного Суду України від 12.06.2012 року №13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1 і 2 статті 424 КПК України. Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень суду апеляційної інстанції, постановлених щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК України.
Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України). Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судових розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Таким чином, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень" і порядок їх вирішення врегульовано в статті 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Статтею 537 КПК України визначено питання, які вирішуються судом під час виконання вироку. Разом із тим, оскарження зазначених судових рішень в касаційному порядку Розділом VIII «Виконання судових рішень» не передбачено.
В судових засіданнях з вирішення питань виконання вироку не з`ясовуються питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо - вони вже з`ясовані на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені на стадії виконання вироку, не можуть перешкоджати "подальшому провадженню".
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, засуджена ОСОБА_7 оскаржує судові рішення щодо відмови у задоволенні її клопотання про застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначені рішення постановлено на стадії виконання вироку суду щодо ОСОБА_7 , тобто вони не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 23 січня 2019 року (справа №738/1482/16-к) висловила правовий висновок про застосування норм права, а саме - виходячи з положень п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України в редакції Закону № 1401-VIII, право особи на касаційне оскарження судового рішення в кримінальному провадженні має обмежений характер та реалізується виключно у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Судові рішення щодо застосування амністії, постановлені на стадії виконання вироку, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки у Кримінальному процесуальному кодексі України не передбачено право особи на їх касаційне оскарження.
Виходячи з того, що касаційне провадження відкрите за скаргою на судові рішення, які не можуть бути предметом касаційного оскарження, то викладені у скарзі доводи з питань застосування амністії в касаційному порядку не перевіряються, а відтак кримінальне провадження слід закрити.

Ураховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що кримінальне провадження, з перегляду ухвал Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року та Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 у касаційному порядку, підлягає закриттю.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року, що постановлені відповідно до ст.ст. 537-539 КПК України, в порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8