Справа № 461/660/19
Провадження № 1-кс/461/858/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Служби безпеки України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :
Заявник звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Служби безпеки України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2019 року.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 14.01.2019 року він звернувся до слідчого СВ СБУ у Львівській області зі заявою про вчинення суддею Личаківського районного суду м.Львова, слідчими територіального управління ДБР у м.Львові та іншими невстановленими особами вказаного суду і ДБР кримінальних правопорушень передбачених ст.28, ч.3 ст.161, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375, ст.ст.255, 256 КК України. Проте жодного рішення про реєстрацію заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань ним отримано не було. Просить суд зобов`язати уповноважену особу СВ СБУ у Львівській області внести відомості прийнятої 14.01.2019 року о 19 год. 15 хв. заяви про злочин судді Личаківського районного суду м.Львова, слідчих територіального управління ДБР у м.Львові та інших невстановлених осіб вказаного суду і ДБР, в порядку ст.214 КПК України до ЄРДР за ст.28, ч.3 ст.161, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375, ст.ст.255, 256 КК України, ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Заявник у судовому засідання вимоги скарги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та подані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що 14 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ СБУ у Львівській області про вчинення суддею Личаківського районного суду м.Львова, слідчими територіального управління ДБР у м.Львові та іншими невстановленими особами вказаного суду і ДБР кримінальних правопорушень передбачених ст.28, ч.3 ст.161, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375, ст.ст.255, 256 КК України.

Листом заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 №62/6/1-217 від 15 січня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено, що його заява від 14 січня 2019 року у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про звернення громадян» направлена за належністю для проведення перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України в Головне управління Національної поліції України у Львівській області за номером 62/6/1-216.

Крім цього, ОСОБА_3 було роз`яснено, що ч.1 ст.106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлюються підстави дисциплінарної відповідальності суддів. Так, у разі якщо поведінка суддів може бути приводом для дисциплінарної відповідальності, скарга подається у письмовій формі до Вищої ради правосуддя» відповідно до вимог ст.107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Таким чином, у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в порядку та в термін, передбачений законодавством України.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дана норма КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки відсутня бездіяльність СВ СБУ у Львівській області, яка відповідно до ст.303 КПК України підлягає оскарженню до слідчого судді.
Відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З огляду на викладене, у зв`язку з належним розглядом заяви ОСОБА_3 приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Служби безпеки України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2019 року - залишити без задоволення.

Повний текст ухвали оголошено 04 лютого 2019 року о 16 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1