Справа № 191/4653/18
Провадження № 1-кс/191/1238/18
У Х В А Л А
іменем України

26 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000032 від 12.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що невідома особа подала до ІНФОРМАЦІЯ_1 підроблену довідку, в якій вказано, що ОСОБА_5 не подавала до ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіт.

За даним фактом 12.04.2018 Синельниківською місцевою прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 12.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та визначено підслідність у кримінальному провадженні за СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході проведення досудового розслідування допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 6.13 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала в колективній власності КСП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » с. Миролюбівка Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0221136, виданого Синельниківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 31.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за реєстром № 0136.

Під час життя, а саме 21.01.1991 року, ОСОБА_5 склала заповіт, в якому на випадок її смерті зробила наступне розпорядження: усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своїм дітям.

Вказаний заповіт посвідчений 21.01.1991 року ОСОБА_10 , секретарем ІНФОРМАЦІЯ_5 і зареєстровано в реєстрі за № 8, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 4788924 від 3.05.2006 року. Будь якого спору щодо спадкового майна між спадкодавцями не виникало, вони всі вважали, що є спадкоємцями матері, оскільки фактично прийняли спадщину. Факт прийняття спадщини ним, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 встановлений рішенням Синельниківського міськрайсуду від 18.08.2017 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року.

Під час звернення до нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом йому та іншим спадкоємцям стало відомо, що спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6.13 га видана іншому спадкоємцю, а саме їх сестрі ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також в травні 2016 року йому та іншим спадкоємцям стало відомо, що ОСОБА_7 , користуючись тим, що всі спадкоємці крім неї не проживають за місцем відкриття спадщини, отримала спочатку свідоцтво про право на спадщину за законом АЕР № 404531, АЕР № 404532 від 5.03.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 188, згідно якого вона стала єдиним спадкоємцем права на земельну частку (пай), розміром 6.13 умовних кадастрових гектарів та грошового внеску, які належали нашій матері ОСОБА_5 . При цьому при подачі заяви до нотаріальної контори ОСОБА_7 ввела нотаріуса в оману вказавши в своїй заяві до ІНФОРМАЦІЯ_6 від 5.03.2002 року, що інші спадкоємці відсутні та надала довідку із ІНФОРМАЦІЯ_8 за підписом голови ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_13 про відсутність заповіту після смерті ОСОБА_5 , хоча видача всіх довідок і документів щодо заповітів входить виключно до компетенції секретаря сільської ради. Також не зрозуміло яким чином ОСОБА_7 прийняла спадщину відповідно до діючого на час смерті спадкодавця законодавства і на підставі чого отримала вказане свідоцтво.

В подальшому ОСОБА_7 на підставі рішення № 117 - 24 сесії ХХІІІ скликання ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.03.2002 року «Клопотання перед райдержадміністрацією про виділення земельної частки (паю)» та розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_10 від 24.04.2002 року № 185-р «Про надання громадянам земельних ділянок у розмірі середньої частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території сільських рад» отримала державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 072756, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27553 і виданий 14.06.2002 року.

Після того, як йому та іншим спадкоємцям стало відомо про вищевказане ними була подана позовна заява про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом АЕР № 404531 від 5.03.2002 року, визнання незаконними рішення № 117 24 сесії ХХІІІ скликання ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.03.2002 року та розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_11 від 24.04.2002 року № 185-р, визнання державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 072756 незаконним, скасування державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7 та визнання за ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 прав та обов`язків спадкодавців на земельну частку (пай), розміром 6.13 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » с. Миролюбівка Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 . Рішенням Синельниківського міськрайсуду Дніпропетровської області від 18.08.2017 року їх позовні вимоги задоволені, але рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року вищевказане рішення Синельниківського міськрайсуду від 18.08.2017 року скасоване в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання незаконними та скасування актів індивідуальної дії органу державної влади та органу місцевого самоврядування, державного акту на право приватної власності на землю, визнання прав та обов`язків спадкодавця в порядку спадкування за заповітом в зв`язку з тим, що до участі у справі не був долучений ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка вирішує питання державної реєстрації прав власності на землю, визначення меж та інше. Тобто рішення Синельниківського міськрайсуду скасоване по формальним причинам.

Після цього ним подана позовна заява до Синельниківського міськрайсуду про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом АЕР № 404531, АЕР № 404532 від 5.03.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 188, видане ОСОБА_7 в частині спадкування права на земельну частку (пай), розміром 6.13 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » с. Миролюбівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, визнання рішення № 117 24 сесії ХХІІІ скликання ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.03.2002 року «Клопотання перед райдержадміністрацією про виділення земельної частки (паю)» ОСОБА_7 незаконним та скасувати його, визнання розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_11 від 24.04.2002 року № 185-р «Про надання громадянам земельних ділянок у розмірі середньої частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території сільських рад» в частині надання ОСОБА_7 безкоштовно у приватну власність земельної ділянки у розмірі середньої частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай 488) незаконним та скасувати його, визнання державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 072756, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27553 і виданий 14.06.2002 року незаконним, скасувавши державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7 та визнання за ним, ОСОБА_6 , права та обов`язки спадкодавця на земельну частку (пай), розміром 6.13 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » с. Миролюбівка Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 .

22.11.2018 року до СВ Синельниківського ВП надійшло клопотання від потерпілого ОСОБА_6 , в якому останній просить провести тимчасовий доступ до протоколів судових засідань, які знаходяться в цивільній справі ІНФОРМАЦІЯ_14 № 191/3185/16-ц, в яких ОСОБА_7 в ході розгляду справи повідомляла, що їй відомо про наявність заповіту матері ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до відповідальності, а також для всебічного, повного проведення досудового розслідування, а також те, що протоколи судових засідань, знаходяться в матеріалах цивільної справи за № 191/3185/16-ц ІНФОРМАЦІЯ_14 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий вважає що тимчасовий доступ до речей, документів та здійснення виїмки документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , а саме у цивільній справі за № 191/3185/16-ц, має важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, тому просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до вказаної інформації.

В судовому засіданні прокурор клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду, відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1)перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2)самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3)не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд вважає, що слідчим доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , та самі по собі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні - можуть сприяти розкриттю кримінального правопорушення та встановленню осіб, причетних до його скоєння.

Вилучення документів необхідне для досягнення мети отримання доступу до документів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано, та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 159-164,166 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати тимчасовий доступ до журналу судових засідань в паперовому та електронному вигляді, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , які знаходяться в цивільній справі за № 191/3185/16-ц.

Право тимчасового доступу до документів з можливістю їх виїмки надати старшому слідчому СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_4 , слідчим слідчої групи прокурорам групи прокурорів у кримінальному проваджені.

Строк дії ухвали - один місяць з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1