Провадження № 1-кп/760/868/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
законного представника потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2018 року за № 0004238 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, розлученого, який працює монтажником ТОВ» ЕМАК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26.05.2014 року Святошинським районним судом м.Києва прийнято рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття, про що видано виконавчий лист № 759/6746/14 ц від 01.08.2014 року, який скеровано на виконання до Солом"янського РВДВС м. Київа ГТУЮ у м.Києві. На підставі вказаного виконавчого листа, головним державним виконавцем Солом"янського РВДВС м. Київа ГТУЮ у м.Києві 01.08.2014 року відкрито виконавче провадження № 44252565. ОСОБА_5 попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.
Починаючи з 26.05.2014 року по 17.05.2018 року обвинувачений ОСОБА_5 почав злісно ухилятися від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, дієвих заходів до працевлаштування не приймав, ігнорував вимоги державного виконавця з приводу працевлаштування та сплати аліментів, через що,станом на 01.03.2018 року утворив заборгованість згідно довідки Солом`янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві від 17.05.2018 року у розмірі 85 157,00 гривень.
Згідно довідки про доходи ТОВ « ЕМАК» від 01.03.2018 року ОСОБА_5 працював на вказаному підприємстві в період з вересня 2017 року пом квітень 2018 року та отримав дохід на загальну суму 19233,00 гривень, однак органи ДВС про це не повідомив, аліменти з вказаної суми не сплатив.
Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 26.05.2014 року по 17.05.2018 року достовірно знаючи про існування покладеного на нього рішенням суду, яке набрало законної сили, обов"язку щодо сплати аліментів на утримання своєї малолітньої доньки, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальності за ухилення від сплати аліментів, за допомогою до Київського міського центру зайнятості не звертався, заходів щодо погашення заборгованості по аліментам не сприймав, іншої допомоги на утримання дитини не надавав, що призвело до заборгованості на суму 85 157 гривень.
Отже ОСОБА_5 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

15.09.2018 року між законним представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.164 КК України у виді 80 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення можуть бути укладені угоди про визнання винуватості та про примирення.
Обвинувачений в судовому засіданні просив угоду про примирення з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, в обсязі пред"явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Законний представник потерпілої ОСОБА_5 також просила угоду про примирення затвердити.
Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної угоди про примирення від 15.09.2018 року.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мале місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст.164 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 373, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 15 вересня 2018 року укладену між законним представником потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 15.09.2018 покарання за ч. 1 ст.164 КК України - у виді 80 /Вісімдесят/ годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .