Справа № 520/5402/19
Провадження № 1-кс/520/3310/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого слідчої групи СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000703 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання слідчого, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000703від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською місцевою прокуратурою № 1.
Так, 20.02.2019 року до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа об`єктом нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_1 .
За вказаним фактом слідчим СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст. 214 КПК України були внесені відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Так, 09.02.2019 року (ЖЄО № 3518) до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області звернувся з заявою гр. ОСОБА_5 в якій просив прийняти міри до сусідки по імені ОСОБА_6 , яка не дає останньому доступу до кв. АДРЕСА_2 .
Згідно рапорту ст. ДОП СП Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області від 19.02.2019 року вбачається, що в ході проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_5 встановлено, що раніше за адресою: АДРЕСА_3 мешкала сім`я ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_8 , який помер в 2011 році, а також його дружина ОСОБА_9 , яка померла в 2015 році. В бесіді з сусідами встановлено, що гр. ОСОБА_10 вони не знають, за вказаною адресою останній ніколи не мешкав, а також те, що гр. ОСОБА_5 також їм не знайомий.
В ході досудового розслідування встановлено, що 08.11.2018 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 був укладений Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_11 , зареєстрований в реєстрі за № 297, бланк серія та номер: ННР 647988.
Відповідно до договору, відчужувана квартира, а саме кв. АДРЕСА_1 належала ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_12 , зареєстрований в реєстрі за № 159, тобто на той момент, коли власники квартири були живі.
26.09.2018 року державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» ОСОБА_13 було зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_10 , номер запису про право власності: 28288306, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, тобто по сплину 8 років з моменту укладання договору купівлі-продажу.
Разом з цим, слідчим СВ Київського ВП у м. Одесі був направлений запит в порядку ст. 93 КПК України до Одеського державного нотаріального архіву з щодо отримання завіреної належним чином копії другого примірнику договору купівлі-продажу від 26.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_12 , зареєстрований в реєстрі за № 159, а також завірених належним чином копій всіх наявних документів, що стали підставою для його укладання.
Згідно з відповіді Одеського державного нотаріального архіву від 11.03.2019 року (вих. № 871/01-20) встановлено, що вищезазначений договір приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_12 не посвідчувався, а за реєстровим номером 159, зареєстрована інші нотаріальна дія.
Так, в ході проведення досудового розслідування допитані у якості свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зі свідчень яких вбачається, що протягом усього часу за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_4 дійсно проживала сім`я ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_8 , який помер в 2011 році, а також його дружина ОСОБА_9 , яка померла в 2015 році.
Разом з цим, ОСОБА_14 пояснила, що під час особистої розмови з ОСОБА_5 вона мала змогу ознайомитись з наявними у нього правовстановлюючими документами, звідки дізналась, що останній у 2010 році придбав кв. АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_10 , тобто на той момент коли усі члени сім`ї ОСОБА_7 були живі, та проживали у вказаній квартирі, а також те, що ні дітей, ні близьких родичів у ОСОБА_7 не було.
Додатково, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зауважили, що ні вони, ні інші сусіди у період з 2010 року по теперішній час жодного разу не бачили будь-яких осіб, які зверталися до ОСОБА_7 з пропозицією придбати належну їм квартиру, а також те, що гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_10 ніхто ніколи не бачив, з ними не знайомі.
Слідчий звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що існують достатні підстави вважати, що право власності на об`єкт нерухомості, а саме на кв. АДРЕСА_1 зареєстровано в супереч вимог чинного законодавства та в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками шахрайство.
Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що метою накладення арешту є забезпечення його збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на зазначений об`єкт до законного власника, та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення територіальній громаді м. Одеси.

Крім того, щодо вказаного об`єкту нерухомого майна існує сукупність достатніх підстав вважати, що він є предметом злочину, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та набутий кримінально протиправним шляхом, тому існує необхідність у його збереженні, та з метою забезпечення в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, вислухавши, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливої конфіскації майна у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що є наявні підстави вважати, що кв. АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , у даному випадку здобута в порушення встановленого порядку державної реєстрації об`єктів нерухомого майна та є предметом злочину та з метою забезпечення її збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на зазначений об`єкт до законного власника, та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення територіальній громаді м. Одеси, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчого, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, в судовому засіданні прокурором повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Вказане клопотання, в цілях забезпечення арешту майна, слід розглянути без виклику власника такого об`єкта нерухомості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчої групи СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000703 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості у вигляді кв. АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101), яка на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та вчинення будь яких реєстраційних дій із зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1