Справа № 182/7208/18
Провадження № 1-кс/0182/327/2019
У Х В А Л А
Іменем України

22.01.2019 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритрому судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Чорний Яр, Усть-Вимського району республіка Комі РФ, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, не депутата, не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01.02.2000 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл., за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі;
- 23.01.2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл., за ч.1 ст. 28 ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі;
- 21.06.2007 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі;
- 26.11.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, умовно із іспитовим строком на 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, що має правову кваліфікацію ч.2 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 186 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_4 , 08.07.2018 року приблизно о 19.30 годині знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 до якого він скориставшись відчиненими дверима зайшов в гості, де не заставши вдома останнього побачив на підвіконні кухонної кімнати мобільний телефон і в нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення даного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю власника будинку, ОСОБА_7 , та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з підвіконня кухонної кімнати будинку АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «NOMI» моделі I 177, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3 від 10.01.2018, станом на 08.07.2018 складає 314,46 грн., який належав ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 , з місця злочину зник та розпорядилися на власний розсуд.
Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 16.01.2019 року приблизно о 22.00 годині, перебував біля домоволодіння АДРЕСА_4 , після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи.
Так, в той же день та час, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла, навмисно, з метою вторгнення в житло, всупереч волі власника будинку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись незачиненими дверима, незаконно, проник в приміщення будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_4 .
Після чого, був помічений власником будинку ОСОБА_8 , який скориставшись допомогою сусіда ОСОБА_9 , припинили протиправні дії ОСОБА_4 , видворивши його за межі території домоволодіння.
Таким чином ОСОБА_4 незаконно проник до житла потерпілого ОСОБА_8 , а саме до житлового будинку.
Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин передбачений ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла.
Крім того, ОСОБА_4 , 17.01.2019 року приблизно о 03.00 годині знаходився неподалік буд. АДРЕСА_4 , де в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення майна, поєднаного з проникненням до житла.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де застосувавши фізичну силу відкрив двері будинку, які були зачинені на гачок.
Після чого, в той же день та час, з метою відкритого викрадення майна, проникнувши в житло ОСОБА_8 , побачив, як останній лежав на ліжку. Попереджаючи можливий супротив ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підійшов до нього та наніс йому два удари руками в область грудей, тобто застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Попередивши можливий опір потерпілого, ОСОБА_4 відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів з серванту в зальній кімнаті викрав грошові кошти в сумі 700 грн., належні ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальний збиток на вказану суму.
З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин передбачений ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, а саме документально шляхом проведення слідчих дій зафіксовано злочинні дії ОСОБА_4 , щодо таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, незаконного проникнення до житла, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.
Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дій ОСОБА_4 , повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: оглядом місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може:
- переховуватися від суду;
- незаконно впливати на потерпілу та свідків;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, а саме:
1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_4 , нових злочинів пов`язаних з таємним та відкритим викрадення чужого майна, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
2) ОСОБА_4 , у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;
3) у ОСОБА_4 , постійного місця роботи або навчання не має;
4) наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Отже, враховуючи вищевикладене, наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 , строком на 60 днів.
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:
- застосування до гр. ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;
- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , може впливати на свідків, потерпілу, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;
- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 , комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;
- ОСОБА_4 , не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;
- ОСОБА_4 , не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім цього, застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 , злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, 1 ст. 162, ч. 3 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що поступово почав відшкодовувати завдану ним матеріальну шкоду потерпілим. Має постійне місце проживання.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання підзахисного, просив суд обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області , перебуває кримінальне провадження № 0002172, внесене до ЄРДР 10.07.2018 року за ч. 2 ст. 185, 1 ст. 162, ч. 3 ст. 186 КК України
Під час досудового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів з корисливих мотивів.

18.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень:

злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла;
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Обґрунтованість підозри підтверджується заявами про вчинення кримінальних правопорушень, протокол огляду місця події, протоколом допиту потерпілого та свідків.

За думкою суду, прокурором доведено, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, окрім того по якому він підозрюється.

Наявність інших ризиків прокурором не доведена, як зазначили слідча, підозрюваний з`являвся за її викликами, скарг від потерпілих та свідків, на тиск з боку підозрюваного, не надходило.

Запобігання вказаному ризику без застосування запобіжного заходу неможливо.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, справу «Харченко проти України», справу «Комарова проти України» в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе запобігти зазначеним прокурором та слідчим ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20.00 годин до 06.00 годин наступної доби

залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_4 , наступні обовязки

?зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - до 22.03.2019 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1