Провадження №1-кп/127/510/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, незареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, раніше судимого:
- 09.06.2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна;

- 21.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту;

-21.06.2017 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

- у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002627 від 07.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :
06 квітня 2016 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , виїхав на власному велосипеді марки «Х-ТЕСН R » до продуктового магазину, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Салтикова - Щедріна, 131, де зустрів свого знайомого ОСОБА_4 . В подальшому перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Ботанічна у м. Вінниці, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, умисно з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_6 велосипед, щоб проїхатись на ньому. Отримавши від ОСОБА_6 велосипед марки «Х-ТЕСН R» ОСОБА_4 поїхав у невідомому напрямку та в подальшому продав вищезазначений велосипед, завдавши ОСОБА_6 майнової шкоди, згідно висновку експерта № 2086/16-21 від 05.08.2016 року на суму 2103,75 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме по вул. Ботнічна у м. Вінниця зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , в якого попросив велосипед покататись, на якому втік та в подальшому його продав. Заявлений цивільний позов визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що був раніше знайомим із ОСОБА_4 , зустрів його на вул. Ботанічна у м. Вінниці. Останній попросив велосипед щоб під`їхати по справах, отримавши велосипед ОСОБА_4 поїхав у невідомому напрямку. Він його чекав протягом двох годин, а потім звернувся в поліцію. Крім того вказав, що не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, а бажає лише відшкодування завданої шкоди.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідження витягу з кримінального провадження № 0002627 від 07.04.2016 року (а.с.139), протоколу прийняття заяви від 07.04.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 (а.с.140), висновку експертизи за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2086/16-21 від 05.08.2016 року з довідкою про вартість її проведення (а.с.145-148), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше неодноразово судимою (а. с. 149-153), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а. с.143-144).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Таку обтяжуючу обставину, як скоєння злочину повторно, на думку суду слід виключити, оскільки вона являється кваліфікуючою обставиною злочину.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України.

При цьому, враховуючи наявність вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року, який набув законної сили 17.10.2017 року за яким ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року, зарахувавши частково відбуте покарання призначене за попереднім вироком.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок набрав законної сили 17.10.2017 року після перегляду в апеляційному порядку. Строк попереднього ув`язнення з 07.04.2017 року по день набрання вироком законної сили зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з п.12 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи по суті.

Так, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2017 року (а.с. 90-91) засудженого ОСОБА_4 етаповано із Вінницької ВК № 86 до слідчого ізолятора Вінницької УВП (№1) та перераховано за Вінницьким міським судом Вінницької області по кримінальному провадженні № 0002627 від 07.04.2016 року для організації подальшої доставки до Вінницького міського суду Вінницької області для його безпосередньої участі під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України.

Пункт «ґ» ч.5 ст.72 КК України (№838-VIII редакція від 26.11.2015 року) передбачає, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Отже, перебування ОСОБА_4 , який відбував покарання, в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у судовому розгляді кримінального провадження охоплюється поняттям «попереднє ув`язнення» в розумінні ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) та враховуючи постанову Великої Палати Верховного суду України № 663/537/17 від 29.08.2018 року, згідно якої зараховуючи на підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення у строк відбування покарання, суд бере до уваги сам факт перебування особи під вартою, а не окремі процесуальні аспекти його застосування, як-от: підстави, порядок, мета та ін., оскільки обвинувачений ОСОБА_4 з 18.12.2017 року перебував в умовах СІЗО (а.с. 97) для безпосередньої участі під час розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.190 КК України, при цьому відбував покарання за попереднім вироком, а тому йому відповідно до вищевказаного Закону України (п.«ґ» ч.5 ст.72 КК України) слід зарахувати строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.02.2017 року по 21.02.2017 року (з дня його затримання до дня обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту (а. с. 38, 47-79) та з 18.12.2017 р. по 12.04.2019 року (з дня його прибуття до слідчого ізолятора ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про етапування обвинуваченого до дня про проголошення вироку суду (а. с. 97).
Враховуючи, вищезазначене та те, що вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення під час досудового та судового провадження з 07.04.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по день набрання вироком законної сили 17.10.2017 року, а тому ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з зали суду, в зв`язку із відбуттям ним строку призначеного покарання.
На підставі ст. 124 КПК України із ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна 352,40 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження, оскільки його проведення було зумовлено розслідуванням вчиненим ОСОБА_4 злочину.
Цивільним позивачем ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, а саме вартості викраденого велосипеда у розмірі 8000 грн.
Дослідивши та оцінивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів в частині відшкодування майнової шкоди, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.
Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Як вбачається, із висновку судово-товарознавчої експертизи № 2086/16-21 від 05.08.2016 року, ринкова вартість велосипеда торгової марки «Х-ТЕСН R», з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину становить 2103,75 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а саме з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню завдана майнова шкода на користь ОСОБА_6 в розмірі 2103,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 70,72 КК України, ст. ст. 61, 127, 124, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 1177 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.02.2017 року по 21.02.2017 року та з 18.12.2017 року по 12.04.2019 року.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти з зали суду, в зв`язку із відбуттям ним строку призначеного покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 352,40 грн. у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2103,75 грн. у відшкодування майнової шкоди завданої злочином.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: