Справа № 346/1176/17
Провадження № 1-кп/346/48/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия кримінального провадження №0001874 від 17.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2018 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, яке підтримав бвинувачений Рєженок, мотивуючи тим, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 09 грудня 2018 року. Вказує, що мотивація аналогічна у всіх попередніх ухвалах, тому не простежується зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у взаємозв`язку із закінченням проведення окремих процесуальних дій у судовому провадженні (у цьому провадженні допитано всіх свідків).

Після закінчення досудового розслідування та зібрання стороною обвинувачення доказів, ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК втратив актуальність Крім того, на момент цього судового засідання допитані усі свідки сторін судового провадження, тому ризик впливу на свідків також втратив актуальність. Що стосується обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, то наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

ОСОБА_4 перебуває під вартою майже два роки, натомість відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Строк перебування ОСОБА_4 під вартою за час здійснення кримінального провадження №0001874 складає один рік та одинадцять місяців, що є порушенням розумного строку відповідно до положень ст..ст. 7, 9,28 КПК України та позиції ВССУ викладеної в «Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження»: п.16) строк тримання під вартою обраховується з моменту затримання особи. Враховуючи те, що продовження строку тримання під вартою здійснюється в порядку КПК, то при такому провадженні враховуються вимоги щодо сукупного строку тримання під вартою, встановлені в ч.3 ст. 197 КПК.

За час розгляду даної справи у суді, допитано свідків, які надали суду покази, які виправдовують обвинувачених, стороною обвинувачення на виконання ухвали суду від 02.10.2018 надано усі наявні докази на доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, тому обставини встановлені слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області у 2016 році, зокрема ( справа №346/6600/16 провадження №1-кс/346/1505/16) втратили свою актуальність, а ризики явно зменшились або взагалі відпали.

До даного клопотання додано в якості доказів матеріали, що вказують на нові обставини, які не розглядались судом при здійсненні судового контролю у вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та доводять те, що заявлені ризики суттєво зменшились, а саме:Наказ розпорядження №16 від 07.11.2018 р. про прийняття на роботу ОСОБА_4 на посаду адміністратора ТОВ «Атлетичний клуб»; трудовий договір №1 від 07.11.2018 р. між роботодавцем ТОВ «Атлетичний клуб» та працівником ОСОБА_4 ; заява про надання згоди власником квартири ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 на проживання у ній обвинуваченого ОСОБА_9 із нотаріальним засвідченням справжності підпису від 06.02.2018 року; характеристика на ОСОБА_4 за місцем його реєстрації.

Вказані документи спростовують твердження про відсутність у обвинуваченогоРєженок постійного місця роботи та проживання, свідчать про позитивну репутацію та міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а стороною обвинувачення не додоведено реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, що з урахуванням тривалого тримання під вартою (майже два роки) відсутністю вагомих доказів про вчинення ним саме інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність у нього судимостей та підозр у інших кримінальних правопорушеннях, наявність малолітньої дитини, вважає що з урахуванням тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою у зв`язку із наявністю ризиків, на підставі яких обрано запобіжних захід, ці ризики суттєво зменшилися , що зумовлює зміну запобіжного заходу.

Також на думку сторони захисту, посилання суду на те, що відносно ОСОБА_9 існують провадження у інших судах (Новградволинському та Стрийському судах), в які не з`являються свідки, не може свідчити про те, що обвинувачені можуть продовжити займатися злочинною діяльністю, оскільки відповідно до ст.. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.. 177 цього Кодексу , слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а у вказаних провадженнях Рєженок не має статусу підозрюваного.

Зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 на більш м`який буде сприяти здійсненню справедливого і відкритого розгляду у продовж розумного строку, оскільки буде відновлено справедливий баланс інтересів учасників кримінального провадження та втілено принцип презумпції невинуватості визначений ст.. 62 Конституції України.

Просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинувваченого ОСОБА_9 на більш м`який домашній арешт у нічний час доби за адресою АДРЕСА_1 .

Прокурор у судовому засіданні щодо даних доводів сторони захисту заперечив та зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та ризики визначені при обранні запобіжного заходу мають місце та не зменшилися, зокрема ухилення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, а також враховуючи тяжкість можливого покарання зазначив, що будь який інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_11 , крім того захисник ОСОБА_12 вказав за можливе змінити обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою та запобіжний захід у виді особистого зобов язання так як у обвинуваченого ОСОБА_10 погіршився стан здоров я, що тривалий час перебуває під вартою, що допитані свідки у справі, які надали виправдальні для нього покази.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вислухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, інших учасників судового провадження суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на більш м`який домашній арешт у нічний час доби, з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено заставу у розмірі 250 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою та визначено розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму, що обґрунтовується з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його суспільною небезпечністю. ОСОБА_4 . заставодавець має право внести заставу у вказаному розмірі в будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали. У разі внесення застави у вказаному розмірі обвинувачений ОСОБА_9 зобов`язується прибувати до суду, прокурора за кожною вимогою, не відлучатись за межі Коломийського району без дозволу суду. Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_4 з дати винесення даної ухвали до прийняття судом рішення по даному кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, є громадянином Республіки Білорусь, постійного місця проживання, роботи, стабільного заробітку в Україні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв язків з державою, у якій його переслідують.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Тривалий розгляд справи не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 оскільки термін розгляду справи пов`язаний з її складністю та процесуальною поведінкою учасників процесу.

Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.

Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п. 79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ..

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, та враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутністю міцних соціальних зв язків з державою, у якій його переслідують.

Крім того, згідно матеріалів справи вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року з можливістю внесення застави. Згідно цієї ухвали застава визначена у розмірі 80 прожиткових мінімумів, однак до теперішнього часу визначена ухвалою сума не внесена на відповідний рахунок.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, а саме домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Суд вважає недоведеними обгрунтування ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 щодо можливої зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов язання обвинуваченому ОСОБА_10 , підтримуючи клопотання захисника ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 201, 376КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1