Справа № 388/1206/18 провадження № 1-кп/403/54/18
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с.Антонівка Долинського району Кіровоградської
області, адреса місця проживання, зареєстрована у
встановленому законом порядку:
АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання:
не працюючої, освіта базова загальна середня, не перебуваючої в шлюбі, маючої на утриманні малолітню дитину, громадянки
України, раніше не судиму
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України
09 серпня 2018 року близько 22 год. 00 хв., точного часу не встановлено, перебуваючи в приміщенні літньої кухні біля житлового будинку АДРЕСА_2 , обвинувачена ОСОБА_6 разом з потерпілою ОСОБА_5 , гр-ном ОСОБА_7 та власником будинку гр-нкою ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. В подальшому між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 , яка сиділа за столом навпроти неї, виникла сварка, під час якої в обвинуваченої ОСОБА_6 раптово, на грунті особистих неприязних відносин, виник умисел на заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взявши до правої руки керамічну чашку, яка в цей час знаходилась на столі, обвинувачена ОСОБА_6 , піднявшись зі стільця та нахилившись в напрямку потерпілої, умисно та цілеспрямовано нанесла вказаною чашкою потерпілій ОСОБА_5 два удари в область обличчя, від яких остання впала на підлогу. Внаслідок вказаних дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани лобної та скулової ділянки зліва, які згідно висновку експерта №65 від 30.08.2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, потерпілій ОСОБА_5 , крім визнання нею своєї вини, підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження доказами, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що в серпні 2018 року, до того часу, коли у вересні викопується картопля, після 20 години, точних дати та часу не пам`ятає, він запропонував своїй цивільній дружині ОСОБА_6 сходити в гості до сусідки ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Потерпіла ОСОБА_5 була вже там. Крім них у ОСОБА_9 в цей час перебували також жінка на ім`я « ОСОБА_14 » та чоловік на ім`я « ОСОБА_15 », які пішли додому до того, як між потерпілою та обвинуваченою сталася сварка. Всі присутні вживали спиртні напої, обвинувачена готувала каву. На протязі всього вечора потерпіла «присікалася» до нього та його дружини ОСОБА_16 , а він її заспокоював та говорив, щоб не звертала уваги. Приблизно через годину після того, як вони з ОСОБА_16 прийшли до ОСОБА_9 , після слів потерпілої про те, що його дружина така ж «гуляща дівка» як і її сестра, між обвинуваченою ОСОБА_16 та потерпілою виникла сварка, внаслідок якої обвинувачена встала із-за столу, взяла чашку, з якої пила каву, та тримаючи її в правій руці, через стіл, нанесла один удар потерпілій, від якого остання присіла. Точно не пам`ятає, але, йому здається, що було два удари, оскільки він точно бачив один удар та замах на нанесення другого удару. Після цього обвинувачена почала обходити стіл в напрямку до потерпілої та впала і вони обидві були ніби навприсідки. Вставши із-за столу, він забрав дружину і вони відразу пішли додому. Падіння потерпілої на підлогу, наявність у неї на обличчі крові та вирваного волосся, а також душіння її обвинуваченою він не бачив;
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що в серпні 2018 року, на початку десятої години або можливо о пів на десяту годину вечора, точних дати та часу вона не пам`ятає, до неї за місцем її проживання по АДРЕСА_3 прийшли обвинувачена ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 .. Потерпіла ОСОБА_5 прийшла раніше разом з гр-нкою ОСОБА_17 . Перебуваючи в приміщенні літньої кухні вони вечеряли та вживали спиртні напої. Між потерпілою та обвинуваченою, які сиділи за столом одна навпроти одної, виникла сварка через сестру обвинуваченої, про яку щось говорила потерпіла. Вона бачила як під час сварки обвинувачена тримала в руках керамічну чашку, з якої пила каву, однак моменту нанесення удару вона не бачила, оскільки вийшла з літньої кухні з метою поставити чайник з водою для подальшого приготування кави. Через деякий час повернувшись з чайником, вона побачила, що потерпіла з обвинуваченою через стіл намагаються схопити одна одну за одяг. На зроблене нею зауваження, що вони поб`ють посуд, обвинувачена обійшла стіл, після чого вони з потерпілою продовжили з`ясування стосунків: спорилися, хапали одна одну за одяг, падали, піднімались. Бачила, що обличчя потерпілої ОСОБА_5 було в крові, тому запропонувала потерпілій принести води та полотенце, щоб вона вмилася, однак остання висловилася на її адресу нецензурною лайкою. Суду показала, що сварку між потерпілою та обвинуваченою ОСОБА_6 припинив чоловік останньої ОСОБА_7 , який її забрав, після чого вони разом пішли додому. Потерпіла ще деякий час залишалась в неї вдома, оскільки шукали її кофту. ОСОБА_18 пішла додому раніше всіх. На наступний день, прибираючи в літній кухні вона знаходила розбиту керамічну чашку, чарки та дві тарілки. Коли саме наносились потерпілій удари та їх кількість вона на бачила, оскільки періодично виходила на подвір`я покурити та до будинку, де в цей час знаходився її співмешканець. Заперечила показання потерпілої ОСОБА_5 про те, що саме вона відтягнула від неї обвинувачену ОСОБА_6 , коли остання намагалась душити потерпілу, показавши суду, що взагалі не бачила, щоб обвинувачена душила потерпілу та не відтягувала її від потерпілої;
- заявою гр-нки ОСОБА_5 від 09.08.2018 року про притягнення до кримінальної відповідальності особу на ім`я « ОСОБА_19 », дівоче прізвище « ОСОБА_20 », яка завдала їй тілесних ушкоджень у виді синців, ссадин та порізів (а.п.59);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2018 року з доданою фототаблицею №1 за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого остання вказала на обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень, а саме: продемонструвала механізм нанесення їй ударів ОСОБА_6 (а.п.61-64);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2018 року з доданою до нього фототаблицею №2 за участю обвинуваченої (під час досудового розслідування - підозрюваної) ОСОБА_6 , в ході якого остання вказала на обставини заподіяння нею тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , а саме: продемонструвала механізм нанесення нею двох ударів потерпілій в область обличчя (а.п.69-72);
- висновком експерта №65 від 30.08.2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 , відповідно до якого у останньої маються тілесні ушкодження у вигляді рани лобної та скулової ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупого предмету (предметів), дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок травматичної дії (ударів) рук, керамічної чашки і т.д.. Індивідуальні ознаки травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися. Дані тілесні ушкодження могли виникнути, зокрема, за обставин, що зазначені в протоколі слідчого експерименту від 20.08.2018 року за участю ОСОБА_5 (а.п.68).
При цьому вважаючи встановленими обставини: 1) нанесення обвинуваченою ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 саме двох ударів керамічною чашкою, яку вона тримала в правій руці, а не трьох, як було повідомлено потерпілою, та 2) відсутності з боку обвинуваченої будь-яких інших дій, спрямованих на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, в тому числі, шляхом стискання руками шиї потерпілої (душіння), на вчиненні яких обвинуваченою наполягала потерпіла, суд приймає до уваги те, що нанесення обвинуваченою потерпілій ОСОБА_5 саме трьох ударів, крім показань останньої, не підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, в тому числі, висновком експерта про наявність у потерпілої двох ран лобної та скулової ділянки зліва, показаннями обвинуваченої та свідка ОСОБА_7 , а надані потерпілою ОСОБА_5 під час судового розгляду показання про нанесення їй обвинуваченою спочатку двох ударів чашкою в область обличчя та після падіння ще одного удару, суперечать обставинам заподіяння їй обвинуваченою тілесних ушкоджень, повідомленим потерпілою під час проведення слідчого експерименту за її участю, зокрема, нанесення обвинуваченою спочатку одного удару, від якого потерпіла впала, а потім ще двох ударів чашкою в лобну ділянку голови потерпілої, від яких у неї утворились синці. При цьому обставина душіння потерпілої ОСОБА_5 обвинуваченою ОСОБА_6 також не знайшла свого підтвердження під час дослідження судом доказів, зокрема, з висновку експерта №65 від 30.08.2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи не вбачається виявлених на шиї потерпілої тілесних ушкоджень з урахуванням показань останньої про сильне стискання обвинуваченою її горла руками до того часу, поки вона почала задихатись та наявність на ній синців, а з показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не встановлено вчинення вказаних дій обвинуваченою, що, як наслідок, викликає в суду обгрунтований сумнів в достовірності показань потерпілої в цій частині.
Враховуючи викладене, суд, на підставі обєктивно зясованих обставин вчинення кримінального правопорушення, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, приходить до висновку, що: мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і вона підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченою ОСОБА_6 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови №7), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.75, 76).
Обвинувачена ОСОБА_6 не працююча. Має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої являється. По місцю проживання характеризується задовільно. Згідно відповіді Долинської центральної районної лікарні Кіровоградської області на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.73-74, 78, 98).
За змістом досудової доповіді, складеної старшим інспектором Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 , остання згідно соціально-психологічної характеристики проживає в приватному будинку разом із співмешканцем, дочкою та батьком співмешканця. Проживає за рахунок ведення домашнього господарства, соціальної допомоги на дитину, тимчасових заробітків співмешканця та допомоги його батька. Випадків психічного розладу та зловживання алкогольними напоями на встановлено. Зі слів ОСОБА_6 розуміє протиправність та відповідальність за свої дії, жалкує про вчинене кримінальне правопорушення. Планує працевлаштуватися, утримувати свою сім`ю, виховувати малолітню дочку. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень, а саме: працевлаштування (а.п.37-39).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченою вчиненого нею протиправного діяння, його осуді та визнанні нею своєї вини в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому твердження прокурора про часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому злочині у зв`язку із зазначенням нею того, що потерпіла своїми словами спровокувала її на заподіяння тілесних ушкоджень, не приймаються судом до уваги, оскільки в даному випадку додатково повідомлена обвинуваченою обставина, яка викликала її протиправну поведінку, характеризує таку ознаку суб`єктивної сторони злочину, як мотив її вчинку - особиста образа, та жодним чином не стосується оспорювання обвинуваченою фактичних обставин скоєного нею злочину в межах пред`явленого їй обвинувачення чи правової кваліфікації її дій.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При цьому даючи оцінку показанням самої обвинуваченої про вживання нею спиртних напоїв за декілька годин до нанесення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та перебування в стані алкогольного сп`яніння, показань потерпілої та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо розпиття спиртних напоїв обвинуваченою та потерпілою, суд приходить до наступного висновку.
В обвинувальному акті, складеному відносно ОСОБА_6 , затвердженому прокурором, зазначено про відсутність обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України. Згідно п.13 ч.1 ст.67 КК України обставиною, обтяжуючою покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З урахуванням викладеного, суд не може вийти за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому судом не встановлено обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину, як перебування її в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до санкції ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, карається штрафом від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста пятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
З огляду на викладене, судом враховується, що обвинувачена ОСОБА_6 є особою працездатного віку, без групи інвалідності, однак не працевлаштована та не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, а тому призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим. При цьому майновий стан обвинуваченої свідчить про той факт, що вона не має офіційних джерел власних доходів, оскільки отримувана від держави соціальна допомога надається для забезпечення потреб саме малолітньої дитини, а не на потреби обвинуваченої, як її матері.
Крім того, суд, виходячи із положень Загальної частини КК України, не може призначити обвинуваченій ОСОБА_6 , яка має на утриманні малолітню дитину, покарання у виді арешту, який не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років (ч.3 ст.60 КК України), та обмеження волі, яке не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років (ч.3 ст.61 КК України).
На підставі викладеного, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого нею злочину,який є злочином невеликої тяжкості; особи обвинуваченої, яка являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше і має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно та має на утриманні малолітню дитину, її щирого каяття у вчиненому злочині та відсутності обтяжуючих покарання обставин, думки потерпілої, яка вважала за можливе призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт відповідно до закону, приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений нею злочин, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченої, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.
- висновок експерта №65 від 30.08.2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 , відповідно до якого у останньої виявлені тілесні ушкодження: рани лобної та скулової ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Як вбачається з дослідної частини даного висновку на дослідження експерту були надані медичні документи (амбулаторна картка 108743) на ім`я ОСОБА_5 , в якій мається запис лікаря-травматолога 11.08.2018 року - скарги на біль, наявність рани лобної ділянки, скулової ділянки зліва. Об`єктивно: в області лобної ділянки рана 0,1х1,5 см під кірочкою, в області лівої скулової ділянки рана 0,1х2 см під швами. Діагноз: забійні рани лобної скулової ділянки зліва. 13.08.2018 року запис невропатолога: скарги на періодичний головний біль, головокружіння, нудоту. Об`єктивно: контакту доступна, ЧМН - без особливостей, м`язова сила збережена, в позі Ромберга стійка, ПНП - задовільно. Заключення: даних за струс головного мозку не має. (а.п.68);
- надані потерпілою медична карта амбулаторного хворого №108743, листок паперу із зазначенням на ньому двох найменувань медичних препаратів (пирацетам і спазмалгон) та дозуванням під час їх застосування, а також фіскальний чек про придбання вказаних препаратів на суму 80 грн. 70 коп. (а.п.100,101).
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із наступними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Потерпілою ОСОБА_5 під час судового розгляду на обгрунтування розміру моральної шкоди було зазначено про те, що після нанесення їй обвинуваченою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, вона змушена була звернутись до лікарні за отриманням медичної допомоги, оскільки наявні в неї рани потребували накладення швів. В подальшому, будучи працевлаштованою від центру зайнятості на виконання робіт по вирубці дерев акації, вона не могла нахилятися, в неї паморочилось в голові, внаслідок чого вона чотири дні не ходила на роботу. Також з приводу її побиття з неї сміялись односельці. Зверталась до лікаря-невропатолога, яка призначила їй лікування шляхом вживання таблеток. На стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими травмами не перебувала. На даний час в неї часто болить голова та погіршився апетит.
З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_5 безумовно була завдана моральна шкода, яка полягала у певних моральних стражданнях, пережитих нею внаслідок вчинення стосовно неї злочину, а саме: наявності больових відчуттів від отриманого внаслідок протиправних дій обвинуваченої легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани лобної та скулової ділянки зліва, що мало наслідком накладення швів; в перенесенні нею стресу у зв`язку із застосуванням обвинуваченою фізичних насильницьких дії, необхідності звернення за медичною допомогою та порушення на певний час звичного ритму життя внаслідок заподіяного їй тілесного ушкодження.
Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування суд не приймає до уваги надані потерпілою в судовому засіданні на підтвердження погіршення стану її здоров`я медичну карту амбулаторного хворого №108743 та здійснений в ній запис у Розділі VІІІ, оскільки останній неможливо прочитати за виключенням зазначених в ньому цифр, а сама медична карта не оформлена відповідно до чинного законодавства (зокрема, не містить найменування закладу охорони здоров`я з відповідними реквізитами).
Також суд не приймає як належний доказ на підтвердження звернення потерпілої до лікаря та призначеного ним лікування, наданий потерпілою аркуш із двома записами на ньому під №1 - пирацетам та №2 - спазмалгон, а також фіскальний чек від 27.11.2018 року про придбання вказаних препаратів на суму 80 грн. 70 коп., оскільки з їх змісту не вбачається за результатами якого проведеного обстеження та встановленого у потерпілої діагнозу, ким та коли саме було здійснено дане призначення. При цьому, як вбачається з висновку експерта №65 від 30.08.2018 року, тілесні ушкодження, що були отримані потерпілою, не мали наслідком струсу головного мозку, а тому наявність періодичних головних болей у потерпілої без підтвердження даної обставини відповідною медичною документацією, не може оцінюватись судом як доведена потерпілою обставина на обгрунтування заявлених нею позовних вимог. При цьому суд також враховує, що з часу вчинення обвинуваченою злочину - 09.08.2018 року і до дати, вказаної в медичній карті потерпілої - 21.11.2018 року минуло більше 3-х місяців, на протязі яких потерпіла не зверталась до лікарів за відповідною допомогою, оскільки не надала суду належних доказів на підтвердження даної обставини, а тому причини, які могли вплинути на стан здоров`я потерпілої, з урахуванням значного проміжку часу, який минув з дня нанесення їй тілесних ушкоджень, можуть бути різними, в тому числі і не пов`язаними з діями обвинуваченої ОСОБА_6 ..
Таким чином, з врахуванням: глибини фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_5 ; відсутності тривалого лікування внаслідок заподіяного їй тілесного ушкодження та тяжких вимушених змін в організації повсякденного життя; матеріального стану обвинуваченої, яка не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину; не надання потерпілою належних та допустимих доказів на підтвердження: 1) утруднення виконання нею робіт з вирубування дерев через запаморочення голови, в тому числі, проходження нею відповідного лікування та отримання висновку лікаря про обмеження її фізичної праці на певний строк; 2) наявності причинно-наслідкового зв`язку між нанесеними їй обвинуваченою 09.08.2018 року тілесними ушкодженнями у виді ран обличчя та повідомленими нею суду наслідками вказаний дій у виді наявних на даний час головних болей та погіршення апетиту за відсутності встановленого лікарем діагнозу, що свідчив би про наявність у потерпілої певного захворювання та призначеного у зв`язку з цим курсу лікування; вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 2000 грн.00 коп..
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судово-медичної експертизи №65 від 30.08.2018 року) відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Антонівка Долинського району Кіровоградської області (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Новоукраїнським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.03.2008 року, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт.Молодіжне Долинського району Кіровоградської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), на відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити. Речові докази по справі відсутні. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1