провадження № 274/62/19
В И Р О К провадження № 1-кп/0274/10/19
І м е н е м У к р а ї н и
31.01.2019 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/62/19 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, раніше судимого: 17.01.18 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнений від відбування призначеного покарання,
за ч. 1 ст. 286 КК України,
за участі прокурора. . . . . . . . . . . ОСОБА_4
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 17 листопада 2018 року приблизно о 17 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Данилівській в напрямку вул. Європейської в м. Бердичеві, на регульованому перехресті вулиць Данилівська та Європейська проявив безпечність і неуважність та в порушення вимог п. 8.7.3 та п. 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, під час подання світлофором червоного сигналу, що забороняє рух, перед перехрещуваною проїзною частиною не зупинився, внаслідок чого допустив зіткнення із автобусом марки «ПАЗ-4234», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався зі сторони залізничного вокзалу в напрямку центру міста Бердичева.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Caddy» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, дисторзії шийного відділу хребта, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що визвали тривалий розлад здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 8.7.3, 8.10 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
30 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України та узгоджують міру покарання ОСОБА_3 у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування основного покарання.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (29.12.18) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 286 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, визначено, що шкоду підозрюваний відшкодував повністю, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.
ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди, просить затвердити угоду про примирення, потерпілий звернувся з заявою, де вказав, що він з обвинуваченим примирились, обвинувачений відшкодував в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, будь-яких претензій до ОСОБА_3 він не має, просить винести вирок, яким засудити обвинуваченого до узгодженої міри покарання.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового слідства та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.
Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 30 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки підлягає реальному виконанню.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.18 на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , та автобус марки «ПАЗ-4234», д.н.з. НОМЕР_2 - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 (ід.н. НОМЕР_3 ) на користь держави 3432 грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України двох судових експертиз технічного стану транспортних засобів та судової транспортно-трасологічної експертизи (отримувач: УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир); банк отримувача: Казначейство України; МФО 899998; код ЗКПО: 38035726; рахунок № 311 111 150 060 02; код класифікації доходів: 24060300).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілим (представником потерпілого) виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1