Провадження № 1-кс/761/8931/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0002596 від 18.03.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0002596 від 18.03.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Слідчим відділенням 2-го відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0002596, внесеному 18.03.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що в період часу з 13 год. 30 хв.

16.03.2019 року по 11 год. 00 хв. 17.03.2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 85, невстановлена особа заволоділа транспортним засобом марки "suzuki grand vitara xl7", вартість якого становить 6000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.03.2019 року становить близько 162 000 гривень, чим спричинила потерпілому значної матеріальної шкоди.

Відповідно до змісту клопотання, 19.03.2019 р. за адресою: м. Київ, вул. Плещеєва, 18-А, в ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», р.н. НОМЕР_1 , типу седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes» моделі «С320 TDI» р.н. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Mercedes» р.н. « НОМЕР_5 », номер НОМЕР_6 (кузова, рами): НОМЕР_7 .

19.03.2019 р. вилучені: автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», р.н. НОМЕР_1 , типу седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes» моделі «С320 TDI» р.н. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Mercedes» р.н. « НОМЕР_5 », номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 , постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002596, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник власника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що вказані автомобілі не мають значення для доказування обставин в даному кримінальному проваджені.

Вислухавши доводи слідчого, представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , вивчивши доводи клопотання та матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, Слідчим відділенням відділу поліції №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002596, внесеному 18.03.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 19.03.2019 р. за адресою: м. Київ, вул. Плещеєва, 18-А, в ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», р.н. НОМЕР_1 , типу седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes» моделі «С320 TDI» р.н. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Mercedes» р.н. « НОМЕР_5 », номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 «Suzuki» моделі «grand vitara xl7» сірого кольору з реєстраційними номерами НОМЕР_8 , які в подальшому відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність вилучених автомобілів критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002596, в рамках якого подане клопотання, здійснюється в межах дослідження відповідних обставин щодо заволодіння транспортним засобом марки "suzuki grand vitara xl7" за заявою ОСОБА_6 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту на вищевказані автомобілі з метою збереження речових доказів. Проте слідчим ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, а також в суді не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке внесені заявою ОСОБА_6 .

Таким чином, зі змісту клопотання вбачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, а також з наданих матеріалів не вбачається, що автомобілі, вилучені під час огляду місця події, використані як засіб вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Постанова слідчого про визнання вказаного майна речовими доказами не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні за якими ознаками автомобілі, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що слідчим в судовому засіданні не доведено /окрім наявності формально вираженого процесуального рішення постанови про визнання речовим доказом/, що зазначене вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні № №0002596 від 18.03.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та, як наслідок, може бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на автомобілі: марки «Daewoo» моделі «Lanos», р.н. НОМЕР_1 , типу седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes» моделі «С320TDI» р.н. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Mercedes» р.н. « НОМЕР_5 », номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 , в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.167, 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0002596 від 18.03.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя