У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах особи на майно якої накладено арешт ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2018 року, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 задоволено.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2018р накладено арешт на автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 .

__________________________________________________________________
провадження № 11-сс/812/135/18 слідчий суддя: ОСОБА_10
категорія: арешт майна доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи апелянта.

Вказує, що слідчим суддею не наведено жодних доказів наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на транспортний засіб, який на праві власності належить ОСОБА_6 . При цьому наголошує, що для встановлення обставин вчинення чи не вчинення іншими особами шахрайства немає ніякої потреби накладати арешт на автомобіль особи, яка не є фігурантом кримінального провадження.

Стверджує, що транспортний засіб, який був вилучений слідчим, не є предметом здобутим злочинним шляхом.

Зазначає також, що арешт автомобіля ОСОБА_6 жодним чином не впливає на предмет розслідування у кримінальному провадженні, яким є шахрайські дії зовсім інших осіб. Вказує при цьому, що транспортний засіб не міг зберегти на собі сліди злочину, оскільки предмет злочину грошові кошти, які отримувались підозрюваним від потерпілих за придбання зовсім інших автомобілів, а не автомобіля, на який накладено арешт.

Вважає, безпідставним висновок слідчого судді про те, що транспортний засіб є речовим доказом, який зберіг на собі сліди злочину.

Також, апелянт зазначає, що факт того, що ОСОБА_9 користувалась даним автомобілем не є підтвердженням того, що він містить на собі сліди злочину, оскільки остання користувалась і іншими транспортними засобами загального користування.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя вказав, що 17.10.2018 року під час обшуку в автомобілі «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , та яким остання користувалась під час вчинення шахрайських дій відносно потерпілих, пересуваючись по населених пунктах Миколаївської, Одеської та Харківської областей та яким перевозила предмети та речі, необхідні для його вчинення, його було вилучено.
Окрім того, слідчий суддя зазначив, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказано, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно з метою збереження речових доказів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого також і збереження речових доказів.
Приймаючи рішення про накладення арешту на автомобіль «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , слідчий суддя зазначив, що вказаний автомобіль відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а також слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК та існує необхідність накладення арешту на автомобіль з метою збереження речових доказів.
Однак, такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і положенням кримінального процесуального закону.
Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, не достатньо з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004550 зареєстрованого в ЄРДР 21.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , підозрюються в тому, що в період часу з вересня 2017 року по жовтень 2018 року, діючи в складі організованої групи, систематично заволодівали грошовими коштами потерпілих, шляхом обману, під приводом продажу транспортних засобів на території Миколаївської, Одеської та Харківської областей, спричинивши потерпілим матеріальні збитки на загальну суму 798 395,92 грн.

Як вбачається з клопотання слідчого, 17.10.2018р. під час обшуку в автомобілі «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 його було вилучено.
18.10.2018 року слідчим винесено постанову про визнання вилученого транспортного засобу «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , речовим доказом, оскільки вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України є матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Однак, з зазначеного клопотання, а також з інших матеріалів судового провадження не вбачається, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину.
Знаряддя вчинення злочину це предмети, які призначені для безпосереднього виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону складу закінченого злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що автомобіль «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.06.2016р.

ОСОБА_9 користується зазначеним транспортним засобом на підставі доручення від 27.09.2016р.

Отже, вказаний транспортний засіб придбаний задовго до вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_9 .

Як видно з ухвали слідчого судді, ОСОБА_9 на автомобілі «Toyota Camry» пересувалась по населеним пунктам Миколаївської, Одеської та Харківської областей, з метою вчинення шахрайств та яким перевозила предмети та речі, необхідні для його вчинення.

Однак, ні з клопотання слідчого ні з ухвали слідчого судді не вбачається які саме предмети та речі перевозила в зазначеному автомобілі ОСОБА_9 .

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).
Разом з тим, матеріали вказаного провадження не містять будь яких даних які б вказували на те, що автомобіль «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в рамках якого порушується слідчим питання про накладення арешту на зазначене майно.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею не встановлено та в ухвалі не наведено доказів та мотивів на підтвердження того, що існують достатні правові підстави для арешту майна.
За такого, рішення суду прийнято без дотримання вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
Виходячи з даних, які містяться в кримінальному провадженні та клопотанні слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, так як клопотання не містить належних обґрунтувань для арешту цього майна за ухвалою суду, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня сукупність підстав і підозр вважати, що зазначені транспортні засоби є знаряддям вчинення злочину.
Отже, переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 407, 409, 422,532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах особи на майно якої накладено арешт ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2018р., якою накладено арешт на автомобіль «TOYOTA CAMRY» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , скасувати.
Постановити нову ухвалу. У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений згідно протоколу обшуку від 17.10.2018р. - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: