Провадження №1-кп/127/1001/18
УХВАЛА
14 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2018 р. за № 0002127 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає доцільним продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, підстав для зміни запобіжного західу, скасування немає, оскільки обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою попередження вчинення обвинуваченим таких дій, просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби не заперечував.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.09.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово до 28.10.2018 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби до 24.12.2018 року.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які за ступенем тяжкості є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, раніше судимий, непрацюючий, інвалід ІІ групи, має постійне місце проживання.

При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 календарних діб з 14 грудня 2018 року до 11 лютого 2019 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня без дозволу суду; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення відповідних обов`язків - 60 днів, починаючи з 14 грудня 2018 року до 11 лютого 2019 року.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити начальнику Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання в частині продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області для контролю за виконанням ухвали в цій частині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя