Код суду 233 Справа № 233/1127/18
Вирок
Іменем України
02 квітня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла, Черкаської області, українець, громадянин України, має середню освіту, одружений, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , обіймає посаду старшого водія, має військове звання солдат, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 404, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 408 КК України,
Указом Президента України №607/2014 від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу України «Про часткову мобілізацію», відповідно до п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 та ст. 112 Конституції України, ст. ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оголошено проведення, зокрема, на території Черкаської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань Смілянсько Кам`янським ОМВК Черкаської області 22.08.2014 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_11 на військову службу під час мобілізації, яку він з дня призову став проходити у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді старшого водія у військовому званні солдата.
У цій же військовій частині військову службу проходили на посаді водія у військовому званні солдата ОСОБА_12 , з яким ОСОБА_11 не перебував у відносинах підлеглості, а на посаді техніка у військовому званні прапорщика ОСОБА_13 , який у відповідності до вимог ст. ст. 29, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм військовим званням являвся для ОСОБА_11 начальником і згідно вимог ст. ст. 8, 30, 58, 59 цього ж Статуту, окрім іншого, особисто відповідав перед державою за виховання, військову дисципліну та внутрішній порядок, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно- правових актів, зобов`язаний встановлювати такий внутрішній порядок, який гарантував би їх неухильне виконання, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, мав право віддавати підлеглим накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 22.08.2014 року ОСОБА_11 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. ст. 6, 11, 13, 16, 28, 30, 49, 127, 128, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) та старших за військовим званням і ставитися до них з повагою, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержувати правил військового вітання, ввічливості й поведінки.
Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.
18.12.2014 року біля 18 год. 00 хв. ОСОБА_11 перебував в розташуванні підрозділу в місці тимчасової дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_12 вживав алкогольні напої.
У цей же час до цього ж приміщення зайшов ОСОБА_13 , який як начальник у відповідності до зазначених статутних вимог зробив зауваження ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з приводу їх нестатутної поведінки та вживання алкогольних напоїв у службовий час в розташуванні підрозділу, наказав негайно припинити вживати алкогольні напої і навести порядок в приміщенні, сказавши, що через деякий час повернеться і перевірить як виконано його наказ, після чого розвернувся до ОСОБА_11 спиною та почав виходити з приміщення.
Тоді ж ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з мотивів невдоволення правомірними діями ОСОБА_13 і помсти останньому та з метою їх припинення, тобто у зв`язку з виконанням ОСОБА_13 як начальником обов`язків військової служби, вирішив стати на злочинний шлях і в порушення зазначених вимог Конституції України та статутів Збройних Сил України протиправно заподіяти смерть останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_13 і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, та не бажаючи заподіяння смерті, тілесних ушкоджень або іншої шкоду ОСОБА_12 , який знаходився поруч, але свідомо припускаючи їх настання, тобто діючи з непрямим умислом, взяв вряджену ручну осколкову гранату Ф-1, яка являється зброєю, призначеною для ураження живої сили противника в оборонному бою, утримуючи спусковий важіль у притисненому положенні висмикнув запобіжну чеку, та кинув гранату під ноги ОСОБА_13 .
Побачивши біля ніг вказану гранату ОСОБА_13 , з метою збереження свого життя і здоров`я та недопущення настання для себе будь-якої шкоди, миттєво відреагувавши, вибіг з приміщення де знаходилася граната, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та забіг до іншого приміщення, після чого одразу стався вибух.
Таким чином, ОСОБА_11 виконав усі дії, які вважав необхідними для позбавлення життя ОСОБА_13 , тобто для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі та заподіяв своїми злочинними діями ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді тяжкої поєднаної травми: вогнепального осколкового поранення передньої черевної стінки, проникаючого в черевну порожнину; відкритого вогнепального перелому правої ліктьової кістки, відкритого внутрішньосуглобного двощиколоткового перелому правої голені, відкритого вогнепального перелому верхньої третини правої малоберцевої кістки, відкритого вогнепального оскольчатого перелому середньо-нижньої третини лівої голені, множинних вогнепальних осколкових поранень м`яких тканин верхніх і нижніх кінцівок, вогнепального поранення статевого члену, травматичного шоку 3 ступеня, які відносяться тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
В кінці березня 2016 року ОСОБА_11 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України самовільно залишити військову частину - польова пошта НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_11 28.03.2016 року біля 10 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 в місці її тимчасової дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , і направився до свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, а у подальшому взагалі виїхав на заробітки до Республіки Польща.
28.11.2017 року о 15 год. 15 хв., тобто більше ніж через один рік, ОСОБА_11 був затриманий у пункті пропуску через державний кордон МП «Рава-Руська» при спробі в`їзду в Україну та доставлений до військової прокуратури Донецького гарнізону.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся, та пояснив, що він 18.12.2014 року разом з ОСОБА_14 вживали спиртні напої. У нього виник конфлікт з ОСОБА_13 , який є його безпосереднім керівником. Він схопив гранату та кинув її під ноги ОСОБА_15 . Після чого самовільно поїхав до дому, зробив закордонний паспорт та поїхав до Польщі на заробітки. Думав повернутися до військової частини але не повернувся.
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він перебував у службових стосунках із обвинуваченим, а саме ОСОБА_11 був під його безпосереднім керівництвом у військовій частині, розташованій у м. Костянтинівці біля пологового будинку. У 2014 році , а саме 18.12.2014 року він перебував у вказаній військовій частині, де мешкав також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. В цей день від піднявся на поверх, де побачив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які розпивали спиртні напої та біля них був ящик з патронами, пляшка горілки та їжа. Він зробив їм зауваження, на що почув крик «лови прапорюга» та ОСОБА_11 кинув у його бік гранату. Від гранати його відштовхнув ОСОБА_16 . Після вибуху гранати він надав медичну допомогу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_17 раніше дуже часто вживав спиртні напої, між ними виникали конфліктні ситуації. ОСОБА_11 був у конфліктних відносинах з усіма, втім неприязні до ОСОБА_11 він не мав. Просить суд суворо не карати ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що погано пам`ятає події 18.12.2014 року. До 18.12.2014 року останній проходив військову службу у АДРЕСА_2 . 18.12.2014 року він повернувся з бойового завдання з с. Піски, Донецької області до м. Костянтинівки. Того дня разом з ОСОБА_11 вони вживали спиртні напої, як ОСОБА_11 кинув гранату не пам`ятає через те, що був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Просить суд суворо покарати ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_18 у судовому засідання пояснив, що проходив військову службу у військовій частині у АДРЕСА_2 . З ОСОБА_11 проходив службу в одній роті, а ОСОБА_13 був їх безпосереднім начальником. 18.12.2014 року він перебував у сусідній кімнаті від кімнати ОСОБА_11 та чув сварку між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Вийшов з кімнати палити та побачив як ОСОБА_11 кинув гранату у коридорі, граната була у нього під ногами. Він відштовхнув ОСОБА_13 від гранати, стався вибух, були крики. Від вибуху отримав тілесні ушкодження.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його провина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 18.12.2014 року, під час огляду приміщення колишньої психіатричної лікарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на 4 поверсі виявлено пляму бурого кольору невизначеної форми розміром 70*50 см, пляму бурого кольору невизначеної форми розміром 74*50, фрагмент металу сірого кольору, який не притягується магнітом розміром 10*6 мм, фрагмент металу сірого кольору з нашаруванням гарі чорного кольору розміром 4*2,5 см, фрагмент металу сірого кольору з нашаруванням зеленої фарби розміром 3,2*1,1 см, речовину бурого кольору розміром 8*2,5 мм, металевий фрагмент овальної форми з отвором в центрі, речовину бурого кольору розміром 10*4,5 мм, вищерблину на підлозі розмірами 22*19 см, глибиною приблизно 1 см з якої вилучено уламки плитки та частки бетону.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.12.2014 року, під час додаткового огляду приміщення колишньої психіатричної лікарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на 4 поверсі виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на частину запалу типу УЗРГМ та 3 металеві предмети неправильної форми схожі на уламки гранати.
Відповідно до протоколу огляду речей від 17 липня 2015 року оглянуто паперові конверти коричневого кольору в якому містяться предмети, вилучені під час огляду місця події від 18.12.2014 року та під час додаткового огляду місця події від 18.12.2014 року, які запечатані та скріплені бирками з приписами слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, а також підписами понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Вказані паперові конверти видимих пошкоджень не мають. Перевіривши вміст вказаних конвертів, виявлено фрагменти уламків плитки та частки бетону, предмет округлої форми, металеві осколки непарильної геометричної форми, на поверхні яких мається кіптява чорного кольору, також на деяких уламках мається фарба зеленого кольору. Також, під час огляду виявлено металевий предмет, який представляє собою вигнуту пластину на якій з однієї сторони мається маркування у вигляді «6» та «-77 УЗРГМ 349-2», з іншої сторони маються маркування « НОМЕР_2 ». Під час огляду відібрано сорок фрагментів осколків та предмет схожий на скобу від гранати з маркування «6» та «-77 УЗРГМ 349-2», «386-28-77» для подальшого направлення на судову вибухотехнічну експертизу.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19 грудня 2017 року за участю свідка ОСОБА_21 , останній вказав на 5-типоверхову будівлю колишньої психіатричної лікарні, розташованої в АДРЕСА_2 в яку він, почувши звук вибуху гранати та крики «Медиків! На допомогу», приблизно о 18 год. 00 хв. 18.12.2014 року прибіг з ношами, джгутами та індивідуальними перев`язувальними пакетами. Також свідок ОСОБА_21 вказав на 4-му поверсі вказаної будівлі на вхід у приміщення 1 аеромобільно-десантної роти, яке було на той час задимлено та вказав на місце розташування солдата ОСОБА_12 , що сидів закривавлений та розпростертий під стіною та на місцезнаходження ОСОБА_22 , що лежав на животі з посіченими кінцівками та задньою частиною тулуба, після вибуху гранати Ф-1, яку він погрожуючи вбивством попередньо кинув у прапорщика ОСОБА_13 , в присутності військовослужбовців ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , та вказав на 2-а приміщення одне навпроти одного, куди 3-є вищевказаних бійців встигли сховатися до вибуху гранати.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2018 року за участю свідка ОСОБА_23 , останній вказав, що подія відбувалася 18 грудня 2014 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин у приміщенні військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 . У коридорі, на 4 поверсі вказаного приміщення «у своєрідному колі» стояв він, праворуч від нього стояв ОСОБА_11 , а ліворуч ОСОБА_13 . Зліва від ОСОБА_13 стояв ОСОБА_25 , праворуч від ОСОБА_11 стояв ОСОБА_12 . Відбувався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 дістав з кишені бойову гранату Ф-1 та викрикнувши до Затворницького: - «Тримай, прапорюга», кинув гранату у середину кола, в якому вони стояли. Після чого відбувся відстріл запалу УЗРГМ з характерним звуком та через декілька секунд пролунав вибух.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2018 року за участю свідка ОСОБА_18 ,, останній вказав, що подія відбувалася 18 грудня 2014 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин у приміщенні військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 . У коридорі, на 4 поверсі вказаного приміщення «у своєрідному колі» стояв він, праворуч від нього стояв ОСОБА_13 , праворуч від ОСОБА_13 стояв ОСОБА_23 , зліва від ОСОБА_18 стояв ОСОБА_11 , зліва від ОСОБА_11 стояв ОСОБА_12 . Відбувався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 дістав з кишені бойову гранату Ф-1 та викрикнувши до Затворницького: - «Тримай, прапорюга», кинув гранату у середину кола, в якому вони стояли. Після чого відбувся відстріл запалу УЗРГМ з характерним звуком та через декілька секунд пролунав вибух.
Згідно з висновком експерта Артемівського відділення СМЕ № 494-М від 06 листопада 2015 року вказані в медичних документах ОСОБА_12 тяжка поєднана травма: вогнепальне поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину; відкритий вогнепальний перелом правої ліктьової кістки, відкритий внутрішньосуглобний двощиколотковий перелом правої голені, відкритий вогнепальний перелом верхньої третини правої малоберцевої кістки, відкритий вогнепальний оскольчатий перелом середньо-нижньої третини лівої голені, множинні вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин верхніх і нижніх кінцівок, вогнепальне поранення статевого члену, травматичний шок 3 ступеня могли виникнути під час вибуху невстановленого осколкового підривного пристрою, можливо у строк та за обставин, вказаних в постанові, та як небезпечні для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта Артемівського відділення СМЕ № 492-М від 06 листопада 2015 року вказані на підставі вивчення описової частини наданих медичних документів гр. ОСОБА_13 будь яких ушкоджень та слідів від ушкоджень, які відносяться до події 18 грудня 2014 року, в медичному висновку не зазначено. Діагноз: забій грудної клітини зліва» відповідно до п. 4.6 «Правил судово медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» під час висновку не враховувався.
Згідно з висновком експерта Артемівського відділення СМЕ № 493-М від 06 листопада 2015 року вказані на підставі вивчення описової частини наданих медичних документів гр. ОСОБА_11 , описані в медичних документах: вогнепальні множинні осколкові сліпі поранення м`яких тканин тулуба, верхніх і нижніх кінцівок утворилися від впливу тупих предметів з обмеженою поверхнею, які мали велику кінетичну енергію, можливо в строк та за обставин, зазначених в постанові, і які потребують для одужання строк більше 6, але менше 21 дні та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я.
Згідно з висновком експерта Донецького науково- дослідного експертно криміналістичного центру 3 2/21-205 від 04 квітня 2017 року надані на дослідження об`єкти є: металевими фрагментами (осколками) корпусу оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 після її вибуху; спусковим важелем накольного механізму уніфікованого запалу до ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ. Надані об`єкти є частинами оборонної ручної осколкової гранати типу Ф-1. Граната типу Ф-1 відноситься до категорії бойових припасів. Конструктивно передбачено спорядження корпусу гранати типу Ф-1 вибуховою речовиною групи бризантних, нормальної потужності - тротилом масою 50-56 грам. Для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини спорядженої в корпус гранати Ф-1 конструктивно передбачено спорядження її запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). При підриві бойової гранати створюється близько 1000 осколків вагою 0,1-1,0 грам, довільної форми. Радіус суцільного ураження становить 100 м, радіус розльоту осколків - близько 200 м.
Відповідно до витягу з наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_26 № 2 від 16 вересня 2014 року рядового ОСОБА_11 призначено старшим водієм 1 аеромобільно десантної роти, ВОС-124702Д, шпк «старший солдат».
Відповідно до витягу з наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_27 № 77 від 28 березня 2016 року рядового ОСОБА_11 , старшого водія 1 аеромобільно десантної роти, вважати таким, що 28 березня 2016 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_28 № 102 від 25 квітня 2016 року рядового ОСОБА_11 , старшого водія 1 аеромобільно десантної роти увільнено від займаних посад та вважати таким, що перебуває у розпорядженні командира у зв`язку з самовільним залишенням частини понад 10 діб.
Суд вважає вищезазначені досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його провини.
Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, вина обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведена повністю.
Підстав для визнання будь-якого з наданих сторонами кримінального провадження доказу неналежним або недопустимим судом не встановлено, всі досліджені докази в своїй сукупності узгоджуються між собою.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при встановлених судом обставинах доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 404 КК України, як закінчений замах на вчинення опору начальникові, вчинений із застосуванням зброї, що спричинило тяжкі наслідки, пов`язані з умисним вбивством начальника; за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України як закінчений замах на вчинення умисного вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб; за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; за ч. 3 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Згідно з ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, за колишнім місцем праці у фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у період часу з 2011 року по 2013 рік зарекомендував себе позитивно, за місцем мешкання характеризується позитивно, за період проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді старшого водія взводу управління 1 АЕМДР зарекомендував себе негативно, має на утриманні матір похилого віку, яка є пенсіонеркою, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 156 від 25.01.2018 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості за збудженим типом, ускладнену психічними та поведінковими розладами, внаслідок вживання алкоголю зі шкодливими наслідками (побутове пияцтво). В період вчинення інкримінованого діяння за психічним станом міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_11 не перебував у тимчасово хворобливому стані, за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Психологічний портрет ОСОБА_11 зазначений в описовій частині. Відповідно до вказаного портрету у ОСОБА_11 наявні вищевказані індивідуально психологічні характеристики, які впливають на його поведінку: дії та висловлювання, в тому числі у досліджуваній ситуації. Згадані характеристики не є отриманими внаслідок перенесеної стресової ситуації, а являється вродженими характерологічними особливостями особистості. В теперішній час ОСОБА_11 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. За своїм психічним станом ОСОБА_11 маже представляти небезпеку як для самого себе, так і для інших осіб. Не виключена вірогідність спричинення ОСОБА_11 іншої суттєвої шкоди. Він в змозі правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні покази. За своїм психічним станом ОСОБА_11 може приймати участь у слідчих діях на етапі досудового розслідування, а також приймати участь у судовому засіданні. В застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 404, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 408 КК України, за кожний злочин окремо, у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та буде необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_11 та попередження скоєння ним нових злочинів і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст. 69 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно визначити покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Також, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 30 листопада 2017 року по 02 квітня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.
Процесуальні витрати відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлений.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_11 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 404, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 404 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК Україні у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 121 КК Україні у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 408 КК Україні у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_11 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Бахмутській УВП (№ 6) в Донецькій області залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 30.11.2017 року.
Зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення в період часу з 30 листопада 2017 року по 02 квітня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.
Речові докази: металеві осколки та металеву скобу з маркуванням з однієї сторони «6» та «-77 УЗРГМ 349-2» з іншої сторони маркування «386-28-77», які зберігаються в кімнаті речових доказів військової прокуратури Донецького гарнізону знищити;
Речові докази - паспорт громадянина України ОСОБА_11 серії НОМЕР_3 , виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 24.11.1997 року, закордонний паспорт ОСОБА_11 , виданий 07.07.2016 року, чоловічі джинси синього кольору, чоловічу кофту сірого кольору, посвідчення тракториста серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , картку банку «Ваnk Polski» синього кольору № НОМЕР_5 , картку Приватбанку золотого кольору № НОМЕР_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , вхт № НОМЕР_7 , картку фізичної особи платника податків з ідентифікаційним кодом ОСОБА_11 , мобільний телефон фірми «ELY» сірого кольору із чорними кнопками, планшет фірми «Huawei» біло-сірого кольору із приладом для заряду, речовину у синій скляній колбі, сумку-гаманець чорного кольору, у якій знаходиться коробка золотистого кольору із надписом «Jaguar» чотири грошові купюри номіналом 200 гривень: КН№5864938, УН№6278160, СЄ№5838039. ЄБ№4882824, сім грошових купюр номіналом 100 гривень КС№5160718, СБ№8019422, МД№7866346, ЕЮ№7129778, ЕА№2991236. МБ№5364732, КЄ№2042674, п`ять грошових купюр номіналом 200 злотих: АD2541317, АD2541316, АD2541315, АD2541314, АD2541314, АD2541313, одну грошову купюру номіналом 100 злотих ІК7397527, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Донецького гарнізону повернути за належністю ОСОБА_11 .
Стягнути з ОСОБА_11 витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи 1100 (одну тисячу сто) гривень 50 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя Судді