Номер провадження: 11-кп/813/687/19
Номер справи місцевого суду: 502/2944/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Кілійського районного суду Одеської області від 07.12.2018 р.,
встановив:
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 06.02.2018 р. та остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у вигляді 4 років позбавлення волі.
Копію вироку обвинувачений ОСОБА_7 згідно розписки отримав в день винесення вироку 07.12.2018 року.
18.01.2019 р. засудженим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга на вказаний вирок суду від 07.12.2018 р., в якій останній порушує питання про поновлення строку на її апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував про поновлення строку на апеляційне оскарження; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.
Окрім того, положення ч.ч. 1 та 2 ст. 395 КПК України передбачають, що апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається через суд, який ухвалив судове рішення протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що, відповідно до журналу судового засідання Кілійського райсуду Одеської області (а.с. 99), при проголошенні 07.12.2018 року судом першої інстанції вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , в судовому засіданні останній присутній був.
Таким чином, засуджений ОСОБА_7 був присутній при оголошенні 07.12.2018 року о 12 год. 18 хв. (а.с. 99) вироку суду про визнання винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, оголошуючи вирок, суд роз`яснив порядок та строки його оскарження в апеляційному порядку.
Також в матеріалах кримінального провадження є розписка засудженого ОСОБА_7 , про отримання копії вироку від 07.12.2018 року, саме 07.12.2018 року (а.с.114), тому знав про проголошення вироку, та міг своєчасно оскаржити його в апеляційній інстанції.
На думку колегії суддів, звертаючись з апеляційною скаргою та клопотанням, в якому порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Кілійського райсуду Одеської області від 07.12.2018 р., засуджений ОСОБА_7 не надав переконливих доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження вказаного вироку в установлений законом строк.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, засуджений ОСОБА_7 не скористався передбаченими для нього нормами КПК України правами та обов`язками, зокрема, не реалізував вчасно з його вини своє право на оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом. Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріалами провадження не містять.
Відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 117, 370, 395, 399, 405, 407, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 07.12.2018 р. залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_7 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців до Верховного суду, а обвинуваченим що знаходиться під вартою протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.
Судді : ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2