Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 листопада 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора Бернадської- ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000188 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кузнецовськ Рівненської області ,громадянки України, з повною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої:
01 грудня 2016 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;
24 лютого 2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України з іспитовим терміном один рік;
28 березня 2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України з іспитовим терміном один рік;
24 січня 2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року ОСОБА_5 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі.
На підставі ст..71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2018 року призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишено попередній тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення час тримання її під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі і ухвалено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_5 з 27 червня 2018 року.
Судом ухвалено стягнути із ОСОБА_5 до Державного бюджету України витрати на залучення експерта в сумі 572 грн.
Також судом задоволено цивільний позов ОСОБА_8 та ухвалено стягнути із ОСОБА_5 на його користь 12961 грн. відшкодування майнової шкоди.

Згідно вироку суду, ОСОБА_5 16 травня 2018р. приблизно о 19 год. у м.Вараш Рівненської області, перебуваючи за запрошенням ОСОБА_9 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи повторно умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрала належне ОСОБА_8 майно: обручку діаметром 20,5 мм, масою 4,32 г, виготовлену із золота проби 585 - вартістю 2734,47 грн.; каблучку діаметром 18,5 мм, масою 2,74 г, із золота проби 585 - вартістю 1734,37 грн.; пару сережок масою 1,74 г із золота проби 585 - вартістю 1101,39 грн., пару сережок з металу жовтого кольору - вартістю 180 грн., внаслідок чого завдала майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 5750, 23 грн.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 ставить питання про зміну вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року у зв`язку із суворістю призначеного покарання та невідповідністю стягнення із обвинуваченої заподіяної шкоди у розмірі 12961 грн. Просить призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки сім місяців. Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_5 на його користь 5570 грн. 23 коп. відшкодування майнової шкоди.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_5 активно сприяла розкриттю злочину, щиро розкаялась у скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно.
Крім того, апелянт зазначив, що його підзахисна частково визнала пред`явлений їй цивільний позов у розмірі заподіяних збитків, зазначених в обвинувальному акті. На його переконання, потерпілий під час судового засідання не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення із ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 12961 грн. При цьому, захисник зазначив, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження потерпілий суму заподіяних збитків не оспорював та будь-яких зауважень не надавав.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_10 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст.128 КПК передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до початку судового розгляду справи у суді потерпілим ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на загальну суму 12 961 грн. При цьому, на підтвердження вартості ювелірних виробів ним були надані суду товарні чеки та паспорти виробів. Як підтвердив апеляційному суду захисник-адвокат ОСОБА_6 , вказані документи надавались суду першої інстанції та були досліджені під час судового розгляду.
Задовольняючи вказаний позов у повному обсязі, врахувавши положення ст.1166 ЦК України, місцевий суд зазначив, що стягненню підлягає саме сума, вказана у позові, адже шкода, вказана в обвинувальному акті, визначена експертом за оцінкою сукупної вартості золота в брухті, однак викраденими були ювелірні вироби, а не брухт.
З вказаною позицією колегія суддів погоджується, оскільки згідно роз`яснень п.25 Постанови пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Отже при вирішенні цивільного позову місцевим судом, у відповідності до вимог чинного законодавства, взято до уваги та надано відповідну оцінку наданим суду потерпілим товарним чекам та паспортам викрадених виробів.
При цьому, колегія суддів наголошує, що збільшення судом першої інстанції розміру відшкодування матеріальної шкоди, завданої потерпілому даним злочином, жодним чином не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_5 , а отже не погіршує її становища.

Окрім того, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винної, так і встановленим обставинам кримінального провадження.
Так, судом було враховано ступінь тяжкості вказаного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обтяжуючих обставин, а також особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів проти власності.
Сукупність вказаних обставин була підставою для призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у межах мінімальної санкції інкримінованої їй статті.
Також при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 , місцевим судом, на підставі ч.1 ст.71 КК України, було частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2018 року.
Таким чином, судом було дотримано вимоги як закону про кримінальну відповідальність, так і кримінального процесуального закону та призначено ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає особі винної та обставинам кримінального правопорушення, а тому підстав для зміни даного вироку та задоволення апеляційних вимог колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3