Справа № 738/384/19
№ провадження 1-кп/738/60/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000329, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2019 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, в силу статті 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників кримінального провадження
прокурораОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілоїОСОБА_6 ,
захисникаОСОБА_7 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинив злочин при наступних обставинах.

26 червня 2018 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи біля господарства АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , умисно наніс ОСОБА_5 один удар рукою в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 було заподіяно легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.
Показання обвинуваченого-цивільного відповідача.
Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину, згідно з пред`явленим обвинуваченням не визнав, під час судового розгляду показав, що між ним та потерпілою, яка є сусідкою, тривають неприязні стосунки з приводу межі між суміжними ділянками. 24 червня 2018 року близько 15 години на нього напав ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та хотів його вдарити, але впав. Підбігла потерпіла з палицею, вдарила декілька разів по голові та руці. Захищався від удару, лівою рукою хотів вибити палицю з руки потерпілої, але потрапив в обличчя. До поліції щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень не звертався. Раніше був засуджений за статтею 122 КК України за заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, але судимість вже погашена. Вину визнав у тому, що під час конфлікту з необережності вдарив потерпілу. Цивільний позов визнав у частині відшкодування матеріальної шкоди, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав.

Показання потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала, що з обвинуваченим ОСОБА_2 сусіди, конфлікт між ним триває не один рік через межу між земельними ділянками. 24 червня 2018 року близько 14 години 30 хвилин була вдома, пасла гусей, побачила, що біля двору обвинувачений сварився з її чоловіком ОСОБА_9 , ударив його. Підбігла до них, замахнулася лозиною на обвинуваченого, але не вдарила, бо той ударив рукою в обличчя, від чого впала, була розсічена губа, йшла кров. Сусіди надавали допомогу, того ж дня звернулася до лікарні, перебувала на стаціонарному лікування два тижні. Потерпіла зазначала, що не вибачила обвинуваченого, наполягала на призначенні покарання обвинуваченому у виді арешту. Цивільний позов підтримала.

Показання свідків.
Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду надав показання про те, що потерпіла є його дружиною, а обвинувачений сусід, між ними триває конфлікт щодо межі між земельними ділянками. 24 червня 2018 року близько 14 години на поминках зробив зауваження ОСОБА_2 . Повертався додому, біля двору побачив ОСОБА_2 , коли проходив повз нього, то обвинувачений ударив його рукою по обличчю, від чого впав, розбив губу, обвинувачений декілька разів ногами ударив по тулубу. Потім підбігла дружина, на її запитання: «Навіщо ти б`єшся?» - обвинувачений вдарив її рукою в обличчя один раз, чи заподіював іще удари не бачив. Потерпіла впала, пішла кров з губи, сусід ОСОБА_10 надавав їй допомогу, після чого відвезли дружину до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду надала показання про те, що потерпіла є її матір`ю. Відомо зі слів батьків, що 24 червня 2018 року між батьками та ОСОБА_2 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_2 ударив батька і матір, вона (свідок ОСОБА_11 ) у цей час перебувала у дворі, а коли почула крики, то вибігла на вулицю, побачила, що матір сидить на лавці, у неї була розбита губа, йшла кров. Мати повідомила, що її вдарив ОСОБА_2 .. Супроводжувала маму до лікарні. Зробила фотографії мами, коли та перебувала в лікарні.

Свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду надала показання про те, що обвинувачений її чоловік, потерпіла сусідка. Конфлікт між родинами триває 15 років через межу між земельними ділянками. 24 червня 2018 року були на поминках у односельця. Під час поминок ОСОБА_8 робив якісь зауваження чоловіку. Після поминок була у дворі, а чоловік пішов забирати пошту. Почула крики, лаялись ОСОБА_8 та її чоловік. У цей час підбігла до них ОСОБА_13 з палкою, якою махала, а потім палкою ударила обвинуваченого по голові декілька разів. Чоловік відмахувався, рукою штовхнув потерпілу в обличчя, мабуть ненавмисно зачепив потерпілу, яка потім упала.

Свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду надала показання про те, що проживає по сусідству з обвинуваченим та потерпілою, з якими відсутні неприязні стосунки, охарактеризувала обвинуваченого та потерпілу з позитивної сторони. 24 червня 2018 року була вдома, почула крики на вулиці, вийшла з двору та на відстані 150 метрів від свого місцезнаходження побачила суперечку між ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .. ОСОБА_13 декілька разів ударила палкою ОСОБА_17 .. Драгун захищався рукою від ударів, махав рукою у бік ОСОБА_5 , бачила як ОСОБА_13 упала.

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
13 липня 2018 року ОСОБА_5 звернулась до Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з письмовою заявою, у якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_2 за заподіяння їй тілесних ушкоджень 24 червня 2018 року (а.с. 109).

Відомості про надходження заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2018 року, що підтверджується Витягом з кримінального провадження №0000329 (а.с. 105).

17 липня 2018 року ОСОБА_5 подала Заяву про залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої. (а.с. 110).

Відповідно до Постанови слідчого від 18 лютого 2019 року змінено правову кваліфікацію злочину з частини 1 статті 125 КК України на частину 2 статті 125 КК України (а.с. 118).

24 червня 2018 року о 15 годині 39 хвилин зі служби «102» до Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що 24 вересня 2018 року до Менської ЦРЛ звернулася ОСОБА_5 із діагнозом ЗЧМТ, СГМ, забійна рана нижньої губи, алкогольне сп`яніння (а.с. 108).

Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 підтверджено Висновком експерта № 55 від 15 серпня 2018 року, згідно з яким у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці зліва та синця в ділянці підборіддя, що утворитись від дії тупого предмету та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворитись від одного чинника травматичного впливу. Вказані тілесні ушкодження не могли утворитись при самопадінні або при падінні з наданням додаткового прискорення з висоти власного зросту (а.с. 114-117).

У Протоколах проведення слідчих експериментів від 03 лютого 2019 року зазначено, що з метою перевірки і уточнення відомостей щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент з участю потерпілої ОСОБА_5 та слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_18 із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери. Відеозаписи вказаних слідчих експериментів узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до Протоколів проведення слідчих експериментів, а також з показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_18 , що були надані ними безпосередньо під час судового розгляду в частині наявності конфлікту між потерпілою та обвинуваченим, часу, місця, способу заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій (а.с. 119-121, 122-124).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 03 лютого 2019 року зазначено, що з метою перевірки і уточнення відомостей щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_11 із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до Протоколу проведення слідчого експерименту, а також з показаннями цього ж свідка, наданими безпосередньо під час судового розгляду (а.с. 125-127).

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Обвинувачений, під час судового розгляду не заперечував наявності конфлікту із свідком ОСОБА_9 та його дружиною потерпілою ОСОБА_5 , вказував, що потерпіла наносила йому удари палицею, тому ненавмисно заподіяв тілесні ушкодження потерпілій, оскільки оборонявся від її нападу, обвинувачений, посилаючись на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 зазначив, що діяв у межах необхідної оборони.

Суд дійшов висновку, що показання обвинуваченого та докази, на які посилається сторона захисту, не спростовують докази, що були надані стороною обвинувачення, зокрема показання обвинуваченого, а також показання свідків захисту ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в частині нанесення потерпілою ударів обвинуваченому, не підтверджені іншими доказами, які свідчили б про те, що потерпіла вчинила суспільно-небезпечне посягання стосовно обвинуваченого або іншої особи. Обвинувачений вказував, що не звертався до органу досудового розслідування із заявою про вчинення потерпілою щодо нього будь-якого посягання, а також не звертався до медичної установи з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Винуватість ОСОБА_2 в умисному заподіянні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я підтверджується належними та допустимими доказами, які були надані стороною обвинувачення, а саме показаннями потерпілої, показаннями свідка ОСОБА_18 , який бачив, як ОСОБА_2 наніс потерпілій в обличчя один удар рукою. Показання потерпілої узгоджуються з відомостями, внесеними до протоколів проведення слідчих експериментів з участю потерпілої та свідка ОСОБА_18 . Наявність тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у потерпілої підтверджено висновком експерта. Свідки ОСОБА_11 , а також свідки захисту ОСОБА_12 та ОСОБА_14 підтвердили показання обвинуваченого та потерпілої в частині наявності тривалих неприязних стосунків, які склались між родинами обвинуваченого та потерпілої, у тому числі й суперечки, яка мала місце 24 червня 2018 року.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Потерпіла ОСОБА_5 є особою похилого віку, оскільки станом на 24 червня 2018 року вона досягла пенсійного віку, отримує пенсію.

Обвинувачений ОСОБА_2 був обізнаним про те, що потерпіла є особою похилого віку, оскільки потерпіла та обвинувачений, проживають по сусідству.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 в силу статті 89 КК України несудимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно з досудовою доповіддю від 28 березня 2019 року, складеною Менським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, надано висновок про середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб (а.с. 72-75, 134-143, 145-150).

Враховуючи особу винного, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у найбільшому розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 125 КК України.

Суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу, а не у виді арешту, на призначенні якого наполягала сторона обвинувачення, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Мотиви ухвалення рішення щодо цивільного позову.
При вирішенні цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1922,24 грн., моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 6000,00 грн., суд дійшов наступних висновків.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_5 була заподіяна майнова шкода, яка полягає у витратах потерпілої на придбання ліків у сумі 1922,24 грн. та моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях від фізичного болю, фізичних та нервових потрясінь та неможливості вести звичний спосіб життя.

Позовна вимога про стягнення майнової шкоди у сумі 1922,24 грн. підлягає задоволенню, відповідно до положень частини 1 статті 1166 ЦК України.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в розмірі 7000,00 грн..

Вимога про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 4175,00 грн., оскільки представник потерпілої приймала участь у судових засіданнях протягом 3 годин 55 хвилин, а не 10 годин, як зазначено у Розрахунку витрат на правову допомогу.

За таких обставин, цивільний позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1992,24 грн. у відшкодування майнової шкоди, 7000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 4175,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили відсутні.

У даному кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувались, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн..

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1992,24 грн. у відшкодування майнової шкоди, 7000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 4175,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1