КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 та звільнено ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0014603 закрито.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, внаслідок скоєння якого шкоди будь-якій особі не заподіяно та за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або позбавлення волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, після вчинення злочину ОСОБА_6 щиро покаявся та активно сприяв його розкриттю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь- які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченим, свідчить про те, що він під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене та не бажає нести кримінальну відповідальність за злочин, який він вчинив умисно та цілком усвідомлено.
Вважає необгрунтованим посилання суду на активне сприяння ОСОБА_6 у розкритті злочину, оскільки матеріали кримінального провадження, зокрема клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, не містять доказів того, що обвинуваченим надано слідству такі докази, які б викривали його злочинну поведінку та отримати їх іншим чином, неможливо. Дані офіційного веб-сайту НАЗК Єдиного реєстру електронних декларацій, матеріали перевірки НАЗК стосовно ОСОБА_6 самі по собі свідчать та доводять вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366-1 КК України.
Вказує на те, що надання детальних показів обвинуваченим, як підстава для застосування ст. 45 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки це є прямим обов`язком ОСОБА_6 як сторони кримінального провадження та визначається Кримінальним процесуальним кодексом України.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його повідомлено належним чином, відомостей щодо поважності причин своєї неявки не надав, що відповідно до вимог ч .4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора щодо підтримання апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 45 КК України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила злочин, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого злочину, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підстав ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, суд послався на те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, внаслідок скоєння якого шкоди жодній особі не заподіяно та за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або позбавлення волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, після вчинення злочину ОСОБА_6 щиро покаявся та активно сприяв його розкриттю.

Однак матеріали кримінального провадження не містять прохання чи клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності, а також жодних даних, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття.
Заява ОСОБА_6 , яка міститься у матеріалах кримінального провадження (а.с.8), в якій він надає добровільну згоду на звільнення у порядку ст.45 КК України, сама по собі не може свідчити про дійове каяття.
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі №759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять даних про подання обвинуваченим декларації на усунення допущених порушень Закону України «Про запобігання корупції», що на думку колегії суддів, не може свідчити про щире каяття обвинуваченого.
Колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо наявності такої суб`єктивної обставини, що характеризує дійове каяття особи, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в оскаржуваній ухвалі судом не наведено, які саме довільні дії ОСОБА_6 спрямовані на допомогу органу досудового розслідування у встановленні обставин та співучасників вчиненого кримінального правопорушення. Відтак обґрунтованими є доводи прокурора в апеляційній скарзі про відсутність даних щодо активного сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, так як надання детальних показів обвинуваченим, є прямим обов`язком ОСОБА_6 як сторони кримінального провадження.
Разом з тим, відповідно вимог ст.372 КПК України мотивувальна частина ухвали повинна містити встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів. Однак всупереч вказаним вимогам суд першої інстанції обмежився викладом обставин, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 .
Згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання від 26 вересня 2018 року, після надання обвинуваченому останнього слова, головуючий суддя видалився до нарадчої кімнати, однак даних про проголошення прийнятого ним рішення відповідно до вимог ст.376 КПК України вказаний журнал не містить.
Отже рішення суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ст. 45 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження у справі не можна визнати обгрунтованим, а тому воно в силу п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону при закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття даного кримінального провадження скасуванню, з призначенням нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року про задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , звільнення ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0014603 скасувати та призначити новий розгляд даного клопотання у суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/824/1103/2018
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1