Провадження №11-кп/812/188/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 296 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 січня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000732, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2018 року яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анатолівка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, який має базову загально-середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2018 року змінити, виключити із правової оцінки дій ОСОБА_7 , обвинуваченого за частиною 1 статті 296 КК України, ознаку хуліганства, що супроводжується з винятковим цинізмом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Вирішено питання відносно речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню в частині кваліфікації дій обвинуваченого.
Вказує, що суд першої інстанції, в порушення статті 337 КПК України, вийшов за межі висунутого обвинувачення, вказаному в обвинувальному акті.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 1 листопада 2017 року о 12:30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до аптеки, яка знаходиться в приміщенні амбулаторії загальної практики сімейної медицини за адресою: АДРЕСА_2 , де зайшовши до приміщення, підійшов до продавчині аптеки ОСОБА_10 , попрохав її продати йому лікарських засобів. В свою чергу, продавчиня ОСОБА_10 , відмовила йому у продажу ліків, так як замовлені ОСОБА_7 лікарські засоби, містять в собі наркотичні речовини й відпускаються клієнтам не інакше, як за рецептом лікаря. У відповідь ОСОБА_7 , висловився на її адресу брутальною (нецензурною) лайкою і став погрожувати застосуванням насильства.
В цей момент, до обвинуваченого ОСОБА_7 , підійшов співробітник амбулаторії, водій ОСОБА_11 , який зробив зауваження останньому з приводу його поведінки в громадському місці, на що ОСОБА_7 агресивно відреагував та затіяв бійку з потерпілим ОСОБА_11 в громадському місці.
В результаті бійки, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 легкі тілесні пошкодження, але останньому вдалося примусово вивести ОСОБА_7 з приміщення амбулаторії.
В подальшому ОСОБА_7 , знов зайшовши до приміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини, де знову продовжив ціленаправлено висловлюватись на адресу присутніх співробітників медичного закладу брутальною (нецензурною) лайкою й на прохання та зауваження припинити свої протиправні дії не реагував, поводив себе агресивно, провокуючи бійку.
Крім цього, в цей час на прийомі у керівника закладу ОСОБА_12 знаходилась громадянка ОСОБА_13 , яка перебувала на 7-му місяці вагітності та відвідувала амбулаторію у зв`язку з поганим самопочуттям. В результаті протиправних, хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , яка безпосередньо проводила прийом клієнтки, вимушена була перервати роботу амбулаторії, а саме припинила огляд ОСОБА_13 та рекомендувала останній, звернутись за медичною допомогою до пологового відділення Миколаївської центральної районної лікарні, розташованої в мікрорайоні Варварівка в м. Миколаєві, так як не знала в часовому розрізі, на скільки буде зачинена амбулаторія у зв`язку із хуліганськими діями ОСОБА_7 , якими останній зірвав нормальне функціонування медичної установи.
Після чого, обвинуваченого ОСОБА_7 вдруге примусово було виведено з приміщення амбулаторії та зачинено вхідні двері на внутрішній замок. Але не бажаючи припинити свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , продовжував свої протиправні дії, направлені на порушення громадського порядку та намагаючись проникнути до приміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини, зламав дверну ручку на вхідних дверях, чим спричинив матеріальну шкоду АЗПСМ с. Краснопілля, Березанського району, Миколаївської області на загальну суму 250 грн 00 коп.
В результаті незаконних, умисних та протиправних дій ОСОБА_7 , нормальне функціонування установи, а саме роботу амбулаторії загальної практики сімейної медицини в с. Краснопілля, Березанського району, Миколаївської області було зупинено на 1 год. 30 хв., що унеможливило місцевих мешканців скористатись своїм правом на охорону здоров`я, тобто скористатись послугами місцевої амбулаторії (установи), яка займається суспільно-корисною для населення діяльністю.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику в справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала в безпорадному стані, та ін. Відповідно до положень КПК України, суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, дослідити за участі сторін матеріали провадження та ухвалити законне, обґрунтоване, і справедливе рішення. При цьому головуючий у судовому засіданні має спрямовувати судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, а відповідно до вимог статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду справи в суді першої інстанції не здобуто жодного доказу, який би вказував на те, що діяння обвинуваченого ОСОБА_7 супроводжувались винятковим цинізмом.
Зі змісту наявного в матеріалах кримінального провадження обвинувачення (обвинувального акту) та викладу встановлених фактичних обставин, які не оспорював жоден з учасників судового розгляду вбачається, що діяння ОСОБА_7 супроводжувались насильством із завданням потерпілому ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, пошкодженням майна, тимчасовим припиненням нормальної діяльності закладу, які органом досудового розслідування кваліфіковані як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. При цьому, висунуте ОСОБА_7 обвинувачення не містить виклад обставин та вказівки на вчинення ним хуліганства, що супроводжувалося винятковим цинізмом. З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно кваліфікував діяння ОСОБА_7 за кваліфікуючою ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, оскільки, кваліфікуючи діяння за вказаною кваліфікуючою ознакою, суд першої інстанції не зазначив на підставі яких доказів прийшов до такого висновку, не врахував, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачення за цією кваліфікуючою ознакою не пред`являлось. Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції, кваліфікувавши дії ОСОБА_7 за кваліфікуючою ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, вийшов за межі висунутого йому обвинувачення, чим погіршив його становище, що є неприпустимим. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що на підставі пунктів 3, 4 частини 1 статті 409, частини 1 статті 412, пункту 2 частини 1 статті 413 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає зміні, з мотивувальної частини вироку підлягає виключенню кваліфікуюча ознака хуліганства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, як така, що не була встановлена в ході досудового розслідування та судового розгляду, й не була пред`явлена органом досудового розслідування ОСОБА_7 в обвинувачення,
Керуючись статтями 376, 405, 407, 408, 409, 412, 413, 419, 424, 426, 532 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Виключити із мотивувальної частини вироку із правової оцінки дій ОСОБА_7 , обвинуваченого за частиною 1 статті 296 КК України, ознаку хуліганства, що супроводжується з винятковим цинізмом.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: