Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001438 від 16.05.2017 р., про тимчасовий доступ до речей і документів,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
У клопотанні слідчий зазначив, що третім слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001438 від 16.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.375 КК України.
На даний час органами досудового розслідування інкримінується те, що слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 розглянула клопотання захисника ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувальний акт щодо якого направлено для розгляду по суті до ІНФОРМАЦІЯ_1 13.03.2017 р. Те, що ОСОБА_7 є обвинуваченим, а обвинувальний акт щодо нього знаходиться в Солом`янському суді ОСОБА_5 було достовірно відомо, як і те, що слідчий суддя може розглядати клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу щодо особи лише на стадії досудового розслідування.
Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 7, 8, 9, 206, 372 КПК України, винесла ухвалу від 28.04.2017 р. у справі №1-кс/369/1044/17 про відмову у задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .
Під час досудового розслідування установлено, що судове засідання проведено без участі прокурора, в порушення вимог ст. ст. 103, 107 без аудіофіксації, а ухвалу прийнято упереджено з порушенням матеріальних та процесуальних норм чинного законодавства, що може свідчити про прийняття суддею завідомо неправосудної ухвали.
З метою перевірити об`єктивність та правильність розподілу справи між суддями вказаного суду, у ході досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до даних комп`ютерної програми та документів, що знаходяться в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, слідчий звернувся з відповідним клопотанням до суду.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Тимчасовий доступ до речей і документів, у відповідності до ч. 1 ст. 159 КПК України полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які становлять охоронювану законом таємницею, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: - перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; - самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; - містять відомості, які можуть бути використані як докази; - довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, неможливо довести іншими способами.
Стаття 206 КПК України передбачає загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.
Так, ч.ч. 1, 3, 4 вказаної статті вказують на те, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
З фабули поданого клопотання не вбачається обізнаність слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 щодо наявності обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , який направлено для розгляду по суті до ІНФОРМАЦІЯ_1 та те, що останній є обвинуваченим, а обвинувальний акт щодо нього знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, в клопотанні слідчого зазначено, що під час досудового розслідування установлено, що судове засідання проведене слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 без участі прокурора, в порушення вимог ст. ст. 103, 107 без аудіофіксації, а ухвалу прийнято упереджено з порушенням матеріальних та процесуальних норм чинного законодавства, що може свідчити про прийняття суддею завідомо неправосудної ухвали.
З доданих матеріалів до клопотання вбачається, зокрема, з самої Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.04.2017 року, що прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечував, посилаючись на порушення судом його прав та ненадання матеріалів справи на ознайомлення, у зв`язку з чим, заявив слідчому судді відвід. У подальшому, прокурор в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не подавав.
При цьому, своєю Ухвалою слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 відмовила у задоволені клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про негайне звільнення особи, що незаконно тримається під домашнім арештом в порядку ст. 206 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) закріплює право на справедливий суд. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
В рішенні Європейського суду у справі «Голдер проти Великої Британії» суд закріпив правило, що ч.1 ст. 6 Конвенції містить у собі невід`ємне право осіб на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.
Доступ до правосуддя в контексті кримінального провадження означає надання учасникові провадження можливості, тобто права, звертатися до суду за захистом свого права чи охоронюваного законом інтересу, заявляти різного роду клопотання, оскаржувати до слідчого судді, суду чи суду вищої інстанції рішення учасників провадження, які наділені владними повноваженнями і вчиняють ці дії чи ухвалюють рішення.
Відповідно до ч.1 ст.7, ч.1 ст.26 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься рівність сторін кримінального провадження та диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
А відтак, у слідчого судді виникає прямий обов`язок розглядати подані стороною захисту та/або обвинувачення клопотання.
При цьому, незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави, а незалежність і недоторканність суддів гарантуються статтями 126, 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя є незалежними та керуються верховенством права.
Відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.
Згідно зі статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 - 4 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі № 1-1/2004 за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) містить роз`яснення, відповідно до яких закріплена в положенні частини другої статті 126 Конституції України гарантія незалежності суддів заборона впливу на суддів у будь-який спосіб означає заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що положення частини другої статті 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 р. № 34 було роз`яснено, що подання учасником судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 КК України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 376 КК України.
Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст. 3 КПК України до учасників кримінального провадження належать також інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і доступ до правосуддя.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для надання тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю вилучення копій документів, оскільки вказаний захід забезпечення кримінального провадження має бути спрямований на отримання доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159-164, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001438 від 16.05.2017 р., про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити.
Надати слідчому в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, тимчасовий доступ до комп`ютерної програми «Д-3» автоматизованої системи документообігу ІНФОРМАЦІЯ_2 з можливістю ознайомлення та вилучення копій, як на паперових носіях так і на оптичному носії для лазерних систем зчитування або флеш-накопичувачів, документів, що стосуються:
- реєстрації та розподілу клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про негайне звільнення особи, що незаконно тримається під домашнім арештом в порядку ст. 206 КПК України, реєстрацію вхідної кореспонденції, а також внутрішніх документів за справою 1-кс/369/1044/17;
- розподілу судової справи 1-кс/369/1044/17 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тому числі протокол та звіт автоматизованого визначення слідчого суді;
- взяття на контроль та здійснення контролю за виконанням вхідних та внутрішніх документів суду за судовою справою 1-кс/369/1044/17;
- інформування голови ІНФОРМАЦІЯ_5 , керівника апарату суду та особи, відповідальної за опрацювання документа, про закінчення строків та його виконання.
- фіксування етапів проходження етапів документів у судовій справі 1-кс/369/1044/17 до їх передачі в електронний архів, а також передачі судової справи з однієї судової установи в іншу;
- реєстрація процесуальних дій та документів у судовій справі 1-кс/369/1044/17.
- контроль за дотриманням процесуальних строків розгляду судової справи 1-кс/369/1044/17 та інформування головуючого судді , голови суду та секретаря судової палати про закінчення цих строків;
- використання ІНФОРМАЦІЯ_6 для підписання оригіналу електронного документу суду;
- інформації про індексацію документів у судовій справі 1-кс/369/1044/17;
- виготовлення та видачі копій судових рішень на підставі даних, що містяться в автоматизованій системі, в тому числі надсилання засобами електронного зв`язку оригіналів електронних судових рішень у справі 1-кс/369/1044/17;
- зберігання текстів судових рішень та інших документів, створених у автоматизованій системі;
- відправки оригіналів електронних судових рішень у справі 1-кс/369/1044/17 до Єдиного державного реєстру судових рішень;
- інших судових документів, що стосуються зазначеної справи, і дані про які було внесено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням РСУ від 26.11.2010 р. №30 (у редакції рішення РСУ від 02.04.2015 №25).
Визначити строк дії ухвали тривалістю один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала виготовлена в двох оригінальних примірниках, один з яких знаходиться в матеріалах справи № 758/14838/18, інший виданий слідчому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1