Справа № 305/2046/18
Номер провадження 1-кс/305/620/18
У Х В А Л А

05.11.2018 року. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 представника власника майна адвоката - ОСОБА_4 розглянувши клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури в Закарпатській області ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 25 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 270 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури в Закарпатській області, ОСОБА_3 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 від 25 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 270 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 25 жовтня 2018 року до Тячівської місцевої прокуратури звернувся з письмовою заявою ОСОБА_5 про те, що йому стало відомо про діяльність в смт. Ясіня нелегальної автозаправної станції, яка не має на його думку жодних дозволів на продаж нафтопродуктів та не обладнана жодними заходами безпеки в тому числі протипожежними.

25 жовтня 2018 року Тячівською місцевою прокуратурою внесено відповідні відомості за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

В ході проведеної оперативної роботи було встановлено, що в АДРЕСА_1 , можливе проведення господарської діяльності автозаправною станцією без відповідних дозвільних документів та відповідно без жодних заходів протипожежної безпеки.

Крім цього, для належної організації діяльності АЗС необхідно проводити періодичний злив, очистку, нейтралізацію резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів, кислот, лугів та інших шкідливих речовин, в тому числі радіоактивних.

Вищевказані роботи відносяться до робіт з підвищеною небезпекою згідно пункту 32 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, що затверджений наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці за №15 від 26.01.2005.

У зв`язку з наведеним, для проведення законної та безпечної, у тому числі пожежобезпечної діяльності АЗС необхідно отримати дозвіл на проведення робіт з підвищеної небезпеки.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власниками будівлі та території за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 .

Крім того, згідно відповіді на запит головою комісії з реорганізації, першим заступником начальника ДПІ у Рахівському районі, надано список автозаправних станцій на території Рахівського району, у порядковому номері 14 зазначено платника податків ОСОБА_7 , тип об`єкта оподаткування Автозаправочна станція, місце знаходження об`єкта оподаткування АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно отриманих з інформаційної системи Держгірпромнагляду України «Реєстр дозволів» відомостей, жодної інформації про такі дозволи у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які фактично проживають в АДРЕСА_2 , не має.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана інформація що ОСОБА_6 зареєструвала 02.06.2000 року фізичну особу-підприємця за наступними видами економічної діяльності: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах власного чи орендованого нерухомого майна; 47,30 Роздрібна торгівля пальним; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Основним видом економічної діяльності визначено 47.30 Роздрібна торгівля пальним. Крім того в реєстрі зазначено що 30.10.2014 року припинено діяльність Фізичної особи-підприємця.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав. Просить таке задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_4 яка представлає власника майна ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання не визнала, та пояснила, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді, у ОСОБА_6 , а майно вилучили у ОСОБА_7 , тому проситть відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, думку адвоката, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.132 ч.3 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про яке йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання.
Згідно ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 вказаної статті, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У клопотанні не зазначено про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст.170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Сам прокурор вказує на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власниками будівлі та території за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 .

Крім того, згідно відповіді на запит головою комісії з реорганізації, першим заступником начальника ДПІ у Рахівському районі, надано список автозаправних станцій на території Рахівського району, у порядковому номері 14 зазначено платника податків ОСОБА_7 , тип об`єкта оподаткування Автозаправочна станція, місце знаходження об`єкта оподаткування АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно отриманих з інформаційної системи Держгірпромнагляду України «Реєстр дозволів» відомостей, жодної інформації про такі дозволи у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які фактично проживають в АДРЕСА_2 ., не має.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана інформація що ОСОБА_6 зареєструвала 02.06.2000 року фізичну особу-підприємця за наступними видами економічної діяльності: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах власного чи орендованого нерухомого майна; 47,30 Роздрібна торгівля пальним; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Основним видом економічної діяльності визначено 47.30 Роздрібна торгівля пальним. Крім того в реєстрі зазначено що 30.10.2014 року припинено діяльність Фізичної особи-підприємця.

Прокурор у клопотанні ставить питання про арешт тимчасово вилученого майна , яке було виявлено, опечатано та вилучено, а саме різного роду бухгалтерські установчі дозвільні документи, які вилучено та упаковано до спеціального пакету національної поліції № 4519207, грошові кошти номіналом 500 гривень - 16 куп"юр, 200 гривень- 82 куп"юри, 100 гривень - 39 куп"юр, 50 гривень - 3 куп"юри, 20 гривень- 7 куп"юр, 10 гривень - 43 куп"юри, 5 гривень - 34 куп"юри, 2 гривені - 44 куп"юри, 1 гривеня - 21 куп"юра, які упаковані до спеціального пакету національної поліції № 4514107, відеосервер з камер завнішнього відеоспостереження на якому містяться відеозаписи з вище зазначеної території та упаковано до спеціального пакету національної поліції № 4519215, касовий апарат серії ЕА 872199 № TN 80080225, касовий звіт, та 4 автозаправні колонки А-95, А-92, ДП, ДП, 4 бочки, в яких проведено обміри: 6-ї бочки показник заміру 94 см., 5-ї бочки ДП показник заміру - 109 см., 2-ї бочки А-92 показник заміру становить 149 см., 1-ї бочки показник заміру 101 см. Водночас, прокурором, у клопотання не доведено про необхідність накладення арешту на вказане майно, а додано постанову про визнання вище вказаних документів та майна речовими доказами.
З матеріалів клопотання та показів, наданих учасниками процесу, під час розгляду клопотання, встановлено, що майно не належить ОСОБА_6 , а перебуває у власності ОСОБА_7 , на які прокурор просить накласти арешт являються власністю громадянина ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000069 від 25.10.2018 за ст. 270 ч.1 КК України - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1