Справа № 464/3381/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/530/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20 вересня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 16 червня 2018 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 в ніч з 12 на 13 травня 2018 року, перебуваючи неподалік будинку № 14 на вул.Чукаріна у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, розбив заднє вікно автомобіля марки «Додж Нітро», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , таємно викрав із багажного відділення вказаного автомобіля електричний лобзик марки «Bosch PST 900 PEL», вартістю 3300 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 , повторно, 16.06.2018 року близько 02 год. 50 хв., перебуваючи неподалік будинку № 14 на вул.Довженка у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, силою опустив заднє праве вікно автомобіля марки «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , таємно викрав із салону вказаного автомобіля електропровід АУКС чорного кольору, вартістю 100 грн., електрокабель ЮСБ, білого кольору, вартістю 50 грн., ЮСБ модулятор чорного кольору, вартістю 100 грн., парфуми чоловічі ТМ «РА», вартістю 300 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 550 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 16.06.2018 року близько 03 год., перебуваючи неподалік будинку № 14 на вул.Довженка у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, розбив праве заднє вікно автомобіля марки «Фольксваген Бора», д.н.з. НОМЕР_3 , польської реєстрації, який знаходиться у володінні потерпілого ОСОБА_11 , таємно викрав із салону вказаного автомобіля перфоратор марки «Bosch PBH 2000», вартістю 5000 грн., шуруповерт марки «Black and decker», вартістю 5000 грн., комплект конекторів живлення, вартістю 400 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 10 400 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Сихівського районного суду м.Львова від 20 вересня 2018 року скасувати і закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржуваний вирок є необґрунтованим, незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки базується на невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, такий пов`язаний з неповнотою судового розгляду та порушенням кримінального процесуального закону.

На її переконання, зібраними у справі доказами не підтверджується причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтується на доказах, які безпосередньо досліджені судом та оцінені з точки зору належності, допустимості та достатності.

Так, суд підставно поклав в основу вироку показання потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні зазначив, що 13 травня 2018 року від сусіда дізнався, що вікно його автомобіля марки «Додж Нітро», д.н.з. НОМЕР_1 , розбите. Оглянувши автомобіль, він виявив, що з багажного відділення викрадено електричний лобзик марки «Бош». Власними пошуками з мережі інтернет він з`ясував, що у ломбарді «Заставно-кредитний дім» знаходиться викрадений у нього лобзик. Зазначене підтверджується відповіддю з ломбарду «Заставно-кредитного дому», з якої вбачається, що ОСОБА_7 13.05.2018 року о 13 год. 05 хв. закладено електролобзик марки «Бош» (а.с.п.108).

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 16.06.2018 року з фототаблицею, оглянуто автомобіль марки «Додж Нітро», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , що розташований на пр.Червоної Калини, 65 у м.Львові, під час якого виявлено один електричний провід чорного кольору з двома одинаковими штекерами на кінцях, які покриті металом срібного кольору, один прозорий поліетиленовий пакет, в якому міститься комплект конекторів живлення в кількості 100 штук, на газоні виявлено мобільний телефон марки «Нокіа» в металевому корпусі, з лицевої сторони якого відсутні клавіші під № 1, 2, 4, 5, 8. При відкритті задньої кришки в даному телефоні знаходиться сім-картка оператора мобільного телефону «Лайфселл» (а.с.п.80-89).

Згідно з протоколом огляду речей від 19.06.2018 року, оглянуті, вилучені на пр.Червоної Калини, 65 у м.Львові, речі визнано речовими доказами (а.с.93, 94-95).

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що з його автомобіля марки «Шкода Фабія» 16.06.2018 року викрадені речі, з приводу крадіжки він звернувся з заявою до правоохоронних органів, деякі з речей він впізнав при пред`явленні йому речей. Зокрема, згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.06.2018 року потерпілий ОСОБА_10 впізнав електрокабель чорного кольору, який у нього викрадено із салону автомобіля (а.с.п.97-100).

З протоколу огляду місця події від 16.06.2018 року з фототаблицею вбачається, що оглянуто автомобіль марки «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , під час якого виявлено, що праве заднє скло опущене в салоні (а.с.п.73-79).

Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що 16.06.2018 року від працівників поліції дізнався, що вікно в автомобілі, яким він користується вибите, а з автомобіля зникли його речі. Вказав, що 15.06.2018 року він залишив власний перфоратор марки «Bosch PBH 2000», шуруповерт марки «Black and decker», комплект конекторів живлення.

Апеляційний суд оцінює критично твердження захисника про те, що судом першої інстанції належним чином не перевірено відомості про те, що автомобіль марки «Фольксваген Бора» не належить потерпілому ОСОБА_11 , оскільки як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції надана належна оцінка таким твердженням, з якою погоджується й колегія суддів апеляційного суду. Зокрема, як встановлено судом з вказаного автомобіля «Фольксваген Бора» викрадені речі потерпілого ОСОБА_11 , тим самим йому спричинена шкода, відтак питання належності вказаного транспортного засобу останньому на праві користування чи власності жодним чином не впливає на обсяг обвинувачення та встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події від 16.06.2018 року з фототаблицею зафіксовано розбите праве бокове скло задньої дверки автомобіля марки «Фольксваген Бора», д.н.з. НОМЕР_3 , за адресою: вул.Довженка, 14, м.Львів (а.с.65-71).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні місцевого суду підтвердив, що зранку 16.06.2018 року він побачив у вікно як незнайома особа чіпляється до дівчини, а потім через деякий час невідомий став світити ліхтариком у вікно автомобіля «Шкода Фабія» і відкривати вікно цього автомобіля. Тому він вирішив вийти на вулиці, очікуючи за автомобілем, він зателефонував до працівників поліції. Обвинувачений в цей момент знаходився в автомобілі «Фольксваген» на польській реєстрації і розбив вікно. Імовірно, інша особа попередила ОСОБА_7 , оскільки він вийшов з автомобіля «Фольксваген Бора» і став тікати, по дорозі викидаючи речі. Свідок став переслідувати обвинуваченого, біг за ним, знаходячись постійно на телефонному зв`язку з працівниками поліції, повідомляючи їх про напрямок руху. Біля кінотеатру ім.Довженка у м.Львові обвинувачений втомився, впав на траву, був затриманий працівниками поліції, що підтверджується протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України, при цьому, за словами свідка, його поведінка була неадекватною.

З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції вірно та об`єктивно оцінивши всі докази, в тому числі і надані стороною захисту, прийшов до висновку про неспроможність позиції захисту, та зазначив підстави, з яких він приймає до уваги докази сторони обвинувачення та відкидає докази захисту.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд ретельно перевірив кожен доказ з точки зору допустимості та достовірності, виклав свої висновки у точній та зрозумілій формі, навів мотиви, чому він прийняв до уваги покладені в основу вироку докази і не прийняв до уваги показання обвинуваченого, які суперечать встановленим судом обставинам провадження.

Наведені показання свідка, підстав сумніватись в яких колегія суддів не знаходить, спростовують доводи обвинуваченого та сторони захисту про те, що 16.06.2018 року до нього безпідставно став чіплятись свідок ОСОБА_12 , тому він став тікати, по дорозі впав, а свідок наздогнав його, безпричинно завдав йому тілесні ушкодження, а саме зламав йому ногу.

Доводи захисника щодо неповноти, однообічності судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Суд дослідив всі надані сторонами провадження докази та наявність будь-яких перешкод у поданні сторонами доказів апеляційним переглядом не встановлено.

Проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку відносно ОСОБА_7 та закриття провадження, як про те просить апелянт.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції дотримався положення ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері (а.с.п.112), з квітня 2017 року перебуває на обліку у наркологічному диспансері з діагнозом - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання лікарських засобів та інших психоактивних речовин (а.с.п.111), та обрав таке покарання, яке за своїм видом та мірою є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б мали наслідком скасування або зміну оскаржуваного вироку, апеляційним переглядом не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, вирок суду першої інстанції ухвалений за результатом всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, такий відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним й обґрунтованим, а отже підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20 вересня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4