Ухвала

Іменем України
15 травня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-6168 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року та ухвалу Кіровоградського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання 14 листопада 2016 року і зараховано йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. А строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до дня вступу вироку в законну силу зараховано у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Кіровоградського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за періоди: з 14 листопада 2016 року по 05 квітня 2018 року та з 11 грудня 2018 року по 04 лютого 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за два дні позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_5 08 серпня 2016 року в період з 13:00 по 16:00 під час конфлікту, який виник у помешканні ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 , умисно з неприязні руками та ногами завдав численних ударів господарю, чим заподіяв йому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: синців грудної клітки справа та зліва, перелому 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ребер справа та зліва з пошкодженням плеври справа та середньої долі правої легені, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_6 настала від плевро-пульмонального шоку, який розвинувся внаслідок отриманої закритої тупої травми грудної клітки з численними переломами ребер, ушкодженням плеври та правої легені, що утворилися в результаті сукупності не менше 2-х травматичних дій в ділянку грудної клітки.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
За ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У касаційній скарзі захисник вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, наводить доводи які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Верховний Суд звертає увагу, що суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, Кіровоградський апеляційний суд відповідно до вимог ст.ст.404, 419 КПК України дав належну оцінку викладеним в апеляційних скаргах засуджених та захисників доводам, обґрунтовано відмовивши у їх задоволенні. При цьому порушень процесуального порядку збирання, дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів апеляційним судом не встановлено. Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, повністю відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України. А отже, доводи касаційної скарги засудженої про порушення апеляційним судом зазначених положень закону, безпідставні.
Заслуговує на увагу те, що вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 , та ухвала апеляційного суду, якою даний вирок залишено без змін, уже були предметом перегляду в касаційному суді, постановою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Разом з цим, апеляційний суд, постановляючи ухвалу від 04 лютого 2019 року, якою вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, дотримався вимог ч. 2 ст. 439 КПК України та ретельно перевірив наведені в апеляційних скаргах доводи, які є аналогічними доводам касаційної скарги, розглянув справу, дотримуючись прав людини та її основоположних свобод, допитав та врахував показання потерпілого, який був відсутній під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги захисника немає.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року та ухвалу Кіровоградського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3