Справа № 134/342/19
Провадження№ 1-кп/142/110/19
В И Р О К
іменем України

06 травня 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 02 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого вантажником в ТОВ «ФУД Девелопмент», раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2019 року близько 22 години ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, зайшов на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , де вирішив заволодіти речами з автомобіля марки ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території подвір`я вказаного домогосподарства, власником якого є ОСОБА_5 . Продовжуючи свої дії, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проник до незамкненого автомобіля, де з метою крадіжки чужого майна від`єднав дзеркало заднього виду та автомобільну магнітолу, які помістив на переднє пасажирське сидіння. Продовжуючи свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 перемістився на заднє пасажирське сидіння автомобіля, однак в цей самий момент з будинку вийшла співмешканка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в результаті чого ОСОБА_4 , не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, покинув автомобіль та домогосподарство ОСОБА_5 , а викрадені речі залишив в автомобілі.
Згідно висновку експерта № 85 від 08 лютого 2019 року вартість однієї автомобільної магнітоли з наявним написом «Саг Audio Systems» станом 01 лютого 2019 року становить 367,35 гривень, а вартість одного дзеркала заднього виду (салон) легкового автомобіля марки ВАЗ-2105 у технічно справному стані, станом на 01 лютого 2019 року встановити не представилось можливим.
20 лютого 2019 року між потерпілим у кримінальному провадженні № 0000037 від 02 лютого 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , з одного боку, та обвинуваченим (підозрюваним на час укладення угоди) в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до даної угоди, обвинувачений (підозрюваний на час укладення угоди) ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а сторони - підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Підозрюваному при укладенні угоди роз`ясненні положення ст.ст. 394, 424 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
В частині третій ст. 469 КПК України, зазначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При цьому судом, відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України, з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкції ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, повністю примирився з потерпілою стороною, не є суспільно небезпечним, відсутні будь які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК.

Судові витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 715 гривень, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000037 від 02 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку, та обвинуваченим в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 715 гривень, згідно довідки до висновку експерта від 08 лютого 2019 року № 85.
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази:
мобільний телефон марки «Bravis» модель «С243 Flip» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-картками мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Крижопільського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 за належністю;
автомобільну магнітолу з наявним написом «Саг Audio Systems» та дзеркала заднього виду (салон) легкового автомобіля марки ВАЗ-2105, які переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 .

Роз`яснити сторонами, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя :