У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалуІвано-Франківського міськогосуду Івано-Франківської області від 23 травня 2018 року без змін.
ОСОБА_4 ,не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернувся до суду з касаційною скаргою із вимогою про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Суть доводів зводиться до того, що рішення слідчого судді може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій про протилежне є необґрунтованими.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Порушене ОСОБА_4 у касаційній скарзі питання стосується розгляду його заяви про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами, а також оскарження ухвали апеляційного суду, постановленої внаслідок оскарження ним ухвали слідчого судді, поданої в порядку глави 34 КПК.

Щодо вказаного питання Суд сформулював висновок в ухвалах від 03 жовтня, 12 та 13 листопада 2018 року (справи № 51-8285ск18, № 51-9637ск18, № 51-5473ск18), а саме зазначив, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо законності ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2018 року, якою заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами залишено без задоволення,мотивувавши свою позицію належним чином. Зокрема, суд вказав, що ухвала слідчого судді, яка прийнята під час досудового розслідування, не віднесена до рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому главою 34 КПК.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3