Справа № 442/7470/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/490/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 442/7470/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 125 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, 06 жовтня 2017 року близько о 19 год. 00 хв., перебуваючи неподалік будинку № 19 на вул. Зарічній у м. Дрогобич Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, в ході раптово виниклого словесного конфлікту, наніс декілька ударів руками та ногами в область голови, тулуба та ніг ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин обличчя, лівого передпліччя, синців на верхній та нижній повіці правого та лівого ока, боковій поверхні правого і лівого плеча в середній третині, зовнішній поверхні грудної клітки справа, в ділянці другого - третього ребра по середньо-ключичній лінії, боковій поверхні лівого стегна в середній третині, на правій щоці, саден на шкірі верхньої губи зліва, ближче до кута рота зліва, на зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, правій щоці, боковій поверхні лівого стегна в середній третині, рани на слизовій оболонці верхньої губи зліва навпроти вищевказаного садна на шкірі верхньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 538 від 13 жовтня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
На вирок суду потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги потерпілий покликається на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002047 зі сторони слідчого і прокурора допущено ряд порушень. Зазначає, що у матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_9 щодо неправомірних дій обвинуваченого та його співучасників, з якою вона звернулася в Дрогобицький міський відділ поліції. Звертає увагу на розбіжності у показаннях свідків ОСОБА_10 , і ОСОБА_11 . Також, стверджує, що неодноразово заявляв клопотання про приєднання до матеріалів справи рентген від 17.10.2017, який підтверджує наявність у нього травми носа. Крім того, на думку потерпілого, вирок суду ґрунтується на змінених показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_8 . Потерпілий наполягає, що злочин було сплановано та вчинено групою осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Звертає увагу на упереджене ставлення до нього з боку суду, так як судом усі клопотання обвинуваченого задовольнялися, а його - ні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема:

-показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , наданими ним у суді першої інстанції, який, зокрема, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Суду дав показання, що 06 жовтня 2017 року зранку перебував на вул. Зарічній у м. Дрогобичі, де здійснює будівництво його знайомий ОСОБА_10 . Вони шукали цеглу та будівельні матеріали, що зникли з його будови. Зайшли до будинку, де проживає ОСОБА_8 , оскільки їм повідомили, що останній може бути причетний до крадіжок, оскільки випасає корови поруч забудови. Останнього вдома не було, а його дружина повідомила, що її чоловік до крадіжок не причетний. В цей же день, після обіду, він мав робочу зустріч неподалік будинку АДРЕСА_2 , заблукав і передзвонив до ОСОБА_11 їхнього спільного знайомого, щоб той під`їхав. Коли під`їхав ОСОБА_11 вони побачили ОСОБА_8 та підійшли до нього. Він запитав у потерпілого чи той не бачив цегли, що пропала з будови ОСОБА_10 . Останній почав кричати та звинувачувати його у тому, що він викрав у нього припони для корів. Останній виражався нецензурними словами і він не витримав і вдарив його. Не пам`ятає скільки точно наніс ударів, але це було приблизно два удари по обличчю та декілька по тулубу. Не заперечив, що міг один раз копнути останнього. При цьому вважає, що не міг спричинити таку кількість тілесних ушкоджень, які зазначені у висновку експерта;
-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який як у суді першої інстанції, так і в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що 06.10.2017 близько 19.00 год. повернувся додому від брата і від дружини дізнався, що до нього приходили двоє невідомих чоловіків, які поводили себе грубо, ображали її, несправедливо називали його злодієм, погрожували його вбити. Близько 19.00 год. коли він прийшов за коровами, то побачив двох чоловіків біля машини, які побачивши його, почали рухатись в його сторону. Підійшовши до нього один з них, а саме ОСОБА_5 звинуватив його у крадіжці цегли і відразу наніс удар ногою, від якого він упав. Останній продовжував наносити йому удари по різних ділянках тіла, постійно запитуючи: «Де стойки?». Інший мужчина (як пізніше дізнався, це був ОСОБА_11 ), просив ОСОБА_5 припинити побиття, однак той взяв палку і продовжував його побиття. Він кричав, кликав людей на допомогу. В цей час до нього підійшла його дружина, яка вийшла допомогти йому пригнати корови. У присутності його дружини ОСОБА_5 ще наніс йому удар. В загальному йому було нанесено близько 50 ударів. Обвинувачений та ОСОБА_11 намагалися покинути місце злочину і він ліг перед машиною, щоб їх зупинити. Коли автомобіль почав рухатись на нього, що загрожувало його життю, він взяв камінь і кинув у машину, тим самим розбив вікно. Злочин був тривалий, спланований і вчинений трьома особами: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Просить суворо покарати винних;
-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 06.10.2017 до її будинку прийшло двоє на той час невідомих осіб і почали ходити по подвір`ї, щось шукати. Вона вийшла до них і запитала, чого вони прийшли. Останні поводили себе грубо, ображали її, називали її чоловіка злодієм, погрожували його вбити, ніби-то за те, що він вкрав у них з будови будівельні матеріали (цеглу, дошки, стойки). Через деякий час вони пішли геть. Близько 19.00 год. прийшов її чоловік і вона розповіла йому про цю ситуацію. Коли він пішов по корови, то пішла слідом за ним, а оскільки її боліла нога, то рухалась повільно. Вийшовши за будинки, де вони випасають корови, побачила, що двоє чоловіків стояли над її чоловіком і звинувачували його в тому, що він викрав у них будівельні матеріали. Чоловік лежав на землі і кричав від болю. ОСОБА_5 ще наніс йому удари ногою і разом з ОСОБА_17 сіли в машину та хотіли втекти. ЇЇ чоловік звинувачував їх у викраденні припон для корів та ліг під колеса машини, щоб їх зупинити до приїзду працівників поліції. Вона також написала заяву в поліцію про неправомірні дії обвинуваченого та його співучасників, однак жодної відповіді на неї не отримала;
-показаннями свідка ОСОБА_18 , який у суді першої інстанції пояснив, що 06.10.2017 близько 16.50 год. повертався з роботи додому. На подвір`ї своїх сусідів ОСОБА_19 побачив двох чоловіків, які голосно кричали, виражались нецензурною лайкою в сторону дружини ОСОБА_8 ОСОБА_20 . Очевидцем конфлікту, який мав місце 06.10.2018 близько 19.00 год. не був. Оскільки проживає неподалік ОСОБА_8 , то чув від сусідів, що останнього побили чоловіки, які здійснюють будівництво на вул. Зарічній в м. Дрогобичі;
-показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді першої інстанції пояснив, що здійснює будівництво на АДРЕСА_3 . 06.10.2018 він разом з ОСОБА_5 поїхав на будівництво, оскільки виявив недостачу будівельних матеріалів (стойок, цегли, дошок). Розпитавши майстрів, що здійснювали будівництво, він дізнався про чоловіка, який випасає корови неподалік та може бути причетний до скоєння крадіжок. По слідах, які вели від його будови він разом з водієм ОСОБА_5 пішли до місця проживання даного чоловіка, як потім виявилось ОСОБА_8 . Спочатку зайшли до сусідів, а пізніше до нього на подвір`я. До них вийшла дружина ОСОБА_8 і вони запитали, де її чоловік і чи він крав на будівництві цеглу, стойки та дошки. Остання повідомила їм, що її чоловік до даних крадіжок не причетний, він випасає корови. Однак на подвір`ї він побачив цеглу з його будови, оскільки така була лише у нього. Він сказав дружині, щоб той повернув крадене і вони пішли геть. В цей день на будівництві він більше не появлявся. Після роботи зателефонував до ОСОБА_11 щоб той перевірив будівництво, оскільки знав, що крадіжки скоювались саме в такий час, однак той не зміг. Потім він подзвонив до ОСОБА_5 і той погодився поїхати на будову;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , який у суді першої інстанції пояснив, що 06.10.2018 до нього зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що заблукав в районі вул. Зарічна, що в м. Дрогобичі Львівської області. Він був неподалік, тому через кілька хвилин прибув на місце, де побачив, що ОСОБА_5 розмовляє з невідомим чоловіком. Коли підходив до них, побачив, що ОСОБА_5 кілька разів вдарив його в обличчя, а пізніше ногами по ногах. Конфлікт тривав кілька хвилин. Він жодних ударів потерпілому не наносив. Чоловік кричав, звинувачував їх, що вони викрали у нього припони для корів. ОСОБА_5 викликав поліцію і вони сіли у машину. ОСОБА_8 ліг під колеса машини, щоб вони не змогли від`їхати і розбив скло. Оскільки машина була службова, то ОСОБА_5 написав про це заяву в поліцію;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у суді першої інстанції пояснила, що проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_8 06.10.2018 перебувала вдома і бачила, що до неї на подвір`я зайшло двоє чоловіків. Один з них ОСОБА_5 . Вона вийшла, спитала, чого вони прийшли, а ті повідомили, що шукають чоловіка, який випасає корови. Вона їм сказала, що це сусід ОСОБА_8 і вони пішли. Через вікно бачила як вони ходили по подвір`ї сусіда і до них вийшла дружина ОСОБА_8 ОСОБА_9 . Останні кричали до неї і вона послала свого сина, щоб той подивився, що сталось. Син розповів їй, що ці чоловіки звинувачують ОСОБА_8 у крадіжці будівельних матеріалів.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена письмовими доказами, матеріалами кримінального провадження:
-висновком експерта №538 від 13 жовтня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які могли виникнути 06 жовтня 2017 року дією твердого тупого предмета і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.10.2017 з фото-таблицею, проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , в ході якого останній розказав за яких обставин у нього виник конфлікт, що мав місце 06.10.2017 та як наносились тілесні ушкодження;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2017 з фото-таблицею, проведеного з підозрюваним ОСОБА_5 , в ході якого останній розказав за яких обставин у нього виник конфлікт, що мав місце 06.10.2017 та як наносились тілесні ушкодження.
На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції належним чином перевірив усі докази по справі, взявши до уваги їх як правдиві та такі, що відповідають дійсним обставинам справи, є послідовними і такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами та надав належну оцінку усім зібраним та перевіреним по справі об`єктивним доказам, які з достовірністю стверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
На виконання вимог закону суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув усі обставини справи в їх сукупності, поклав в основу вироку об`єктивні докази, досліджені в судовому засіданні, та дійшов правильного висновку про доведеність винності обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

З огляду на викладене апеляційні доводи потерпілого про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичними обставинам справи колегія суддів до уваги не бере.

Колегія суддів вважає необґрунтованими покликання потерпілого на неправильність оцінки судом доказів у справі, зокрема, показань свідків.

Суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі ретельно дослідив показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються іншими об`єктивними доказами у справі.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у справі докази і дав у вироку аналіз усіх доказів, які ствердили обвинувачення. При цьому суд на виконання вимог закону мотивував у вироку прийняття одних і відхилення інших доказів та поклав в основу вироку лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні.

Суд підставно не взяв до уваги показань потерпілого ОСОБА_8 про те, що злочин було заздалегідь сплановано і вчинено групою осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки такі спростовуються показаннями самого потерпілого, який, зокрема, не заперечував, що удари наносив йому лише ОСОБА_5 , а також узгоджуються показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог ст. 387 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Органами досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення саме ОСОБА_5 , і саме у тому, що він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у потерпілого ОСОБА_8 , яке судом визнане доведеним поза розумним сумнівом.
Отже доводи потерпілого про притягнення до відповідальності інших осіб не ґрунтуються на законові.
Покликання апелянта на те, що при судовому розгляді були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, щодо змагальності сторін та свободи подачі ними доказів, є надуманими, жодними доводами не підтверджені, й колегія суддів їх до уваги не бере.

З урахуванням зазначених вище обставин колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а викладені в апеляційній скарзі доводи про однобічність розгляду судом кримінального провадження та істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону не бере до уваги як безпідставні.

Суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на покарання; призначив обвинуваченому покарання в межах санкції вчиненого ним злочину та визначив покарання у виді одного року обмеження волі. Разом з тим, суд підставно дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого при застосуванні покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, ч. 1, 2 ст. 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст. 125 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3