ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
№ 11-сс/818/313/18,
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді суддів за участю: прокурора підозрюваного захисника при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року про задоволення клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2018 року слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 подано клопотання, погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , про продовження строку тримання особи під вартою.

З зазначеного клопотання вбачається, що в ніч з 04 серпня 2018 року по 05 серпня 2018 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході вживання спиртних напоїв зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , своїм знайомим ОСОБА_12 та його співмешканкою ОСОБА_13 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_12 , діючи на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій та, бажаючи їх настання, взяв до рук сокиру, та, знаходячись в коридорі свого будинку, бажаючи спричинення смерті ОСОБА_12 , наніс останньому сокирою приблизно п`ятнадцять ударів по голові, чим спричинив численні колото-різані та рубані рани на голові, від яких останній помер. Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_13 , коли остання, після вживання спиртних напоїв, заснула на дивані в кімнаті, де вони всі разом вживали спирті напої, підійшов до неї, схватив її однією рукою за волосся, та стягнув з дивана на підлогу, після чого, використовуючи свою фізичну перевагу, щоб ОСОБА_13 не могла чинити опір, утримуючи останню рукою за її волосся, та, тримаючи в іншій руці сокиру, застосовуючи фізичне насильство, наніс останній удар по голові сокирою, та, продовжуючи тримати її за волосся, почав примушувати ОСОБА_13 вступити з ним в орогенітальний контакт проти її волі, посягаючи на її статеву свободу, таким чином здійснив з потерпілою насильницькі статеві зносини неприродним способом, намагаючись задовольнити статева пристрасть неприродним способом. ОСОБА_13 почала пручатися, відмовляючись вступати із ОСОБА_6 в орогенітальний контакт, після чого ОСОБА_6 , кинув останню на підлогу, та, стягнув з неї одяг та білизну, та, діючи умисно, маючи на меті заподіяти смерть останній, наніс ОСОБА_13 удар сокирою по голові та декілька ударів по колінах обох ніг, спричинивши останній забійну рану правої тім`яної ділянки, забій правого колінного суглобу. ОСОБА_13 від отримання тілесних ушкоджень втратила свідомість, та, ОСОБА_6 , вважаючи, що остання померла, з місця скоєння злочину зник, таким чином, не довівши свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі. Крім того, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя своєї співмешканки ОСОБА_11 , усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій та, бажаючи їх настання, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 та замаху на вбивство ОСОБА_13 , в ході раптово виниклого конфлікту між ним та його співмешканкою ОСОБА_11 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлення на позбавлення життя ОСОБА_11 , наніс їй декілька ударів кулаками по обличчю, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи настання її смерті, діючи з особливою жорстокістю, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій та, бажаючи їх настання, взяв наявну у нього вдома пляшку з розчинником, вилив вміст пляшки на тіло та кінцівки ОСОБА_11 та підпалив її. Після чого, ОСОБА_6 вважаючи, що вчинив всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_11 , з місця скоєння злочину зник. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 була доставлена до ХМКЛШМНД ім. проф. Мєщанінова, де знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом: термічні опіки шиї, тулуба, верхніх кінцівок, забої та садна м`яких тканин обличчя та різана рана верхньої губи.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення злочин, передбачений п.13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; злочин, передбачений ч.1 ст. 153 КК України, задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства; злочин, передбачений ч.2 ст. 15, п. п. 10, 13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), поєднане із насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним способом, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; злочин, передбачений ч.2 ст. 15, п. п. 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з особливою жорстокістю, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

05 серпня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15, п. п. 10, 13, ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 жовтня 2018 року, без визначення застави.

Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 05 листопада 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2018 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 05 листопада 2018 року, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 05 лютого 2019 року.

Зважаючи на зазначене, просив суд продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 30 грудня 2018 року, без визначення застави, в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді захисником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом першої інстанції не досліджено всіх обставин по справі. В порушення ч.3 ст. 184 КПК України прокурор не посилається на конкретні докази, які б підтверджували його доводи в частині необхідності продовження строків тримання під вартою. Посилання на наявність ризику впливу на свідків та потерпілих та можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, не підтверджені будь-якими доказами та є лише припущенням сторони обвинувачення. В даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та надмірно суворим.

ОСОБА_6 також подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Зазначає, що викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам по справі. Посилання слідчого судді на протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 є необґрунтованими, оскільки остання показань не давала та протокол не підписувала. Крім того, суд не надав належної оцінки наявній в матеріалах справи заяві ОСОБА_11 , в якій вона зазначила, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення вищенаведених злочинів, оскільки ці злочини були вчинені ОСОБА_13 .

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційні скарги підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення клопотання та продовження строку тримання підозрюваного під ватрою в межах строку досудового розслідування до шести місяців, тобто до 05 лютого 2019 року, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15, п. п. 10, 13, ч.2 ст. 115, ч. 2. ст. 15, п. п. 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків та потерпілих, та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також слідчим суддею встановлено та надано в сукупності оцінку даним про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, слабкість соціальних зв`язків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадженні, внесене в ЄРДР за № 0001394 від 05 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15, п. п. 10, 13, ч.2 ст. 115, п. п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

05 серпня 2018 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07 серпня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15, п. п. 10, 13, ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15, п. п. 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 жовтня 2018 року, без визначення застави.

Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчився, у зв`язку з чим постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 05 листопада 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2018 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 05 листопада 2018 року, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 05 лютого 2019 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 грудня 2018 року, без визначення застави

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2018 року при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 05 серпня 2018 року, в ході якого виявлено труп ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями, вилучено змиви речовини бурого кольору, одяг, пляшку з-під розчинника та інші речові докази, протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у нього вилучено одяг зі слідами речовини бурого кольору, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , яка повідомила обставини вчиненого ОСОБА_6 стосовно неї кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , яка повідомила, що її співмешканець ОСОБА_14 під час сварки облив її запалювальною рідиною та підпалив, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 працівника УПП в Харківській області ДПП, який повідомив про обставини затримання підозрюваного, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 - працівника УПП в Харківській області ДПП, який повідомив про обставини затримання підозрюваного, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який вказав, що його брат ОСОБА_6 мешкає по сусідству, після звільнення з місць позбавлення волі останній зловживав алкогольними напоями, у стані алкогольного сп`яніння становився агресивним по відношенню до людей, довідкою про причину смерті ОСОБА_12 , якою є відкрита черепно-мозкова травма, гострий розлад мозкового кровообігу, довідкою про тілесні ушкодження у ОСОБА_11 ,, висновком судово-медичної експертизи.

ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, факт того, що ОСОБА_6 був раніше судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі за вбивство, що характеризує його як особу антисоціальну та схильну до вчинення злочинів, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом надано оцінку не лише тяжкості обвинувачення як обґрунтуванню продовження строку тримання під вартою, але й визначено ризики, що існують станом на час розгляду, що відповідає вимогам практики Європейського суду з прав людини і нормам КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою на 60 дні, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року судом визначено, що будь-яка система обов`язкового тримання під вартою не сумісна за визначенням зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути крім всього, переконливо доведена наявність конкретних обстави, які переважають правило поваги до особистої свободи.

Що ж стосується оцінки доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо недоведеності ризиків у кримінальному провадженні, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином особлива тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у сукупності з іншими даними про особу останнього спростовує доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків у кримінальному провадженні.

Що ж стосується викладених в апеляційній скарзі доводів ОСОБА_6 щодо неналежного надання судом першої інстанції правової оцінки наявній в матеріалах справи заяві ОСОБА_11 , в якій вона зазначила, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення вищенаведених злочинів, оскільки ці злочини були вчинені ОСОБА_13 , та на необґрунтованість посилання на протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 , оскільки остання показання не давала та протокол не підписувала, що свідчить про недоведеності причетності до вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, на даній стадії досудового розслідування не можуть бути розцінені в якості таких, що свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри та наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, питання неправильної правової кваліфікації злочину не підлягають вирішенню на стадії розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд позбавлений можливості надавати оцінку правовій кваліфікації дій підозрюваного, оскільки вказані доводи сторони захисту на даній стадії підлягають оцінці органами досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження та судом в ході його розгляду по суті.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, п. 48, судом було зазначено, що для того щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст. 5 § 1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Що ж стосується доводів підозрюваного щодо необґрунтованості підозри, то з огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були детально досліджені під час розгляду судом апеляційної інстанції матеріалів судової справи та приведені вище.

Що ж стосується питання застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів дійшла висновку щодо неможливості його застосування з тієї підстави, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним органом досудового розслідування ризикам.

За викладених обставин у їх сукупності, враховуючи необхідність проведення органом досудового розслідування певних слідчих дій, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п.1 ч.3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року про задоволення клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4