Справа № 755/9677/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

захисника адвоката - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 14 червня 2013 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , 13 червня 2013 року, приблизно о 23 годині 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині просп. Броварського зі сторони мосту «Метро» в напрямку станції Київського метрополітену «Лівобережна» в м. Києві, у правій смузі руху із наявних двох, зі швидкістю 100-120км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці в 60 км/год.

В цей час проїзну частину просп. Броварського, в непередбачуваному для цього місці, зліва направо по відношенню до руху автомобіля «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , переходив пішохід ОСОБА_10 .

Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3,12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України:

1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4: в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год;

12.9: водієві забороняється: підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_9 виявилось в тім, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у правій смузі руху проїзної частини просп. Броварського зі сторони мосту «Метро» в напрямку мосту станції Київського метрополітену «Лівобережна» в м. Києві, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух. При виникненні небезпеки для руху, чим для водія ОСОБА_9 являвся пішохід ОСОБА_10 , який переходив проїзну частину просп. Броварського зліва направо по відношенню до руху автомобіля «Субару Імпреза» та якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, а продовжив рух далі, внаслідок чого навпроти заїзду до ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварському в м. Києві здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 передньою правою частиною свого автомобіля.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 загинув на місці.

ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: руйнування голови з множинними переломами кісток черепа, руйнуванням головного мозку; відкритої травми грудей та живота - рваної рана на передній поверхні тулуба, множинні двобічні переломи ребер з розривами пристінкової плеври; переломи таза, переломів хребта у грудному та поперековому1 відділі з розривом спинного мозку, розрив аорти в грудному відділі, розриви серця, розриви легень, відрив органів шиї на рівні нижньої третини шиї, розрив- розмізчення печінки, руйнування селезінки, розриви брижі тонкої та товстої кишки, крововиливи у корені легеней, розриви капсули печінки - ознаки струсу тіла; травматичної ампутації лівої ноги на рівні нижньої третини стегна, травматичної ампутації правої ноги на рівні тазу разом із правою тазовою кісткою, травматичної ампутації правої гомілки в середній третині; переломи кісток правої та лівої руки; множинні садна та ділянки зсаднення на тілі.

Смерть ОСОБА_10 настала від множинних руйнувань тіла з травматичною ампутацією кінцівок та з розривами внутрішніх органів. На це вказують: множинні ушкодження, що вище викладені, морфологічними ознаки крововтрати та шоку.

Між наявними множинними ушкодженнями тіла та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

В діях водія ОСОБА_9 встановлено порушення вимог пунктів п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Не заперечував що здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 13 червня 2013 року у нічний час, проте вважав що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_10 переходив проїзну частину просп. Броварського в непередбачуваному для цього місці. Швидкість автомобіля була менше 60 км. на годину. Крім того, його увагу відволікли люди які стояли узбіччі, друзі загиблого, оскільки він побоювався що вони можуть вискочити на дорогу. Крім того, в попутному із ним напрямку, трохи попереду рухався автомобіль, який звузив коло, а отже він не міг бачити потерпілого, та саме тому не зміг зреагувати та не гальмував. В момент ДТП він був тверезий, одразу зупинився та зателефонував в поліцію.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що загиблий є його єдиним сином. Свідком вказаної ДТП він не був, проте йому прийшлось докласти значних зусиль, задля відновлення справедливості у цій справі. Зазначив, що смертю сина йому завдано значної моральної шкоди, він із дружиною й досі не можуть оговтатись після загибелі сина та його їм ніхто не зможе замінити. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила суду, що вони перейшли дорогу у недозволеному місці по просп. Броварському. ОСОБА_10 переходив дорогу один та останній. Вона спостерігала за ним, коли побачила, що одна машина пригальмувала намагаючись його пропустити, а автомобіль Субару Імпреза, який рухався у попутному напрямку в іншій смузі руху, збив його біля бровки. Будь-які вихідні дані повідомити не змогла. До свого знайомого ОСОБА_10 після ДТП вона не підходила та поїхала додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав суду, що бачив, як ОСОБА_10 переходив дорогу у недозволеному місці. В цей час, він побачив як одне авто пригальмувало, оскільки він стояв на розподільній стороні а потім почув удар та зрозумів що ОСОБА_10 було збито. Він переходив дорогу на відстані 30 метрів від них навскіс.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала суду, що бачила як ОСОБА_10 почав переходити дорогу потім почула хлопок, крик дівчини та зрозуміла, що збили ОСОБА_14 . Підтвердила, що останній переходив дорогу у недозволеному місці. Вони всі трохи випивали до цього, але аж занадто п`яні не були.

Зазначила, що коли автомобіль Субару проїжджав повз те місце, де вони стояли, він рухався у крайній правій стороні, вона зрозуміла що швидкість велика, бо автомобіль пролетів повз них. Зазначила, що автомобілі по дорозі рухались, зокрема перед автомобілем Субару проїхав інший автомобіль, інтервал складав біля 30 секунд. На її думку ОСОБА_10 збили десь на відстані 50 метрів від місця де вони стояли, щоправда вона туди не підходила, а поїхала додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 вказав що перебував на узбіччі просп. Броварського з іншої сторони. Він бачив як потерпілий швидко переходить дорогу. В цей час він побачив автомобіль Субару Імпреза, червоного кольору, який на великій швидкості (біля 100 км/год) збив потерпілого у крайній правій смузі руху. Зазначив, що автомобіль Субару не змінював рух, коли був у полі його зору. Також зазначив, що Субару зупинився десь через 200 метрів після зіткнення. На момент ДТП інших автомобілів, які звужували огляд водієві Субару на дорозі не було. Зазначив, що має водійський стаж 25 років.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав суду, що в ніч ДТП їхав по пр.-ту Броварському, Субару Імпреза їхав попереду. В районі «Гідропарку» на узбіччі він побачив компанію людей. Потім він побачив, на капоті автомобіля Субару людину. Оскільки він сам їхав 90-100 км, то на його думку Субару їхав 120-130 км. Підтвердив, що попереду автомобіля Субару їхав автомобіль, але десь на відстані 100-200 метрів. На момент ДТП Субару їхав у крайній правій стороні, перешкод у його смузі руху окрім потерпілого не було. Зіткнення відбулось із правою пасажирською стороною. На його думку водій ОСОБА_9 був тверезий, просто у шоковому стані.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив суду, що він виїжджав на місце ДТП у складі слідчо-оперативної групи. Безпосередньо розслідуванням цієї справи не займався. ОСОБА_18 не пам`ятає, оскільки в день виїжджав на оформлення від 5 до 15 ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав суду, що є другом обвинуваченого ОСОБА_9 та власником автомобіля Субару Імпреза, зазначив, що вказаний автомобіль він вже продав. Претензій до ОСОБА_9 не мав.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне. Зокрема:

- даними, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 червня 2013 року, згідно яких було оглянуто місце наїзду на пішохода по проспекту Броварському станція метро Гідропарк, 15 в м. Києві, зафіксовано розташування автомобілів «Субару Імпреза» днз НОМЕР_1 по відношенню до меж проїзної частини проспекту Броварського в м. Києві із пошкодженням на передній частині; сліди волочіння трупа на асфальтному покритті, рештки тіла, речей; решітка радіатора автомобіля «Субару Імпреза» та інше (т.2 а.с. 17-44);

- даними які містяться в протоколі огляду предметів, вилучених під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 червня 2013 року та фототаблицею до нього. Зокрема були оглянуті уламки з автомобіля «Субару Імпреза», його номерний знак (т.2 а.с. 81-88). Відповідно до розписки ОСОБА_9 він вказані уламки автомобіля та номерний знак отримав 26 вересня 2013 року (т. 2 а.с. 89).

- даними, які містяться у протоколі огляду місця події (трупа) від 14 червня 2013 року, згідно яких на місці наїзду на пішохода зафіксовано місце розташування трупа та відірванних частин його тіла (т. 2 а.с. 45-54);

- даними, які містяться у протоколі огляду транспортного засобу від 12 липня 2013 року та фототаблицею, у якому зафіксовано пошкодження автомобіля «Субару Імпреза», днз НОМЕР_1 , зокрема пошкодження на передній, правій, боковій частині автомобіля, правої стійки, даху та лобового скла в правій частині автомобіля (т. 2 а.с. 69-79);

- відповідно до розписки ОСОБА_19 отримав від слідчого вказаний автомобіль (т. 2 а.с. 80).

- даними, які містяться в листі КП «Київдорсервіс» від 27.06.2013 року, згідно яких на ділянці дороги просп. Броварському (навпроти ПКіВ «Гідропарк») в м. Києві, станом на 13 червня 2013 року не передбачені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗ РДР. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год відповідно до п. 12.4 «Правил дорожнього руху» (т. 2 а.с. 55-57).

- даними, які містяться в листі КП «Київміськсвітло» від 27.06.2013 року, згідно яких зовнішнє освітлення на цій ділянці 13 червня 2013 року з 23-00 працювало у черговому режимі (50% освітлювального обладнання було відключено) (т. 2 а.с. 58);

- даними, які містяться в листі Українського гідрометеорологічного центру від 26.06.2013 року, згідно яких за оперативними даними метеорологічної станції Київ у період з 22-00 до 23-50 годин 13 червня 2013 року температура повітря 20 градусів, метеорологічна дальність видимості 20 км. (т. 2 а.с. 59).

-даними, які містяться у протоколах додаткового огляду місця події від 19 червня 2013 року та 30 липня 2013 року, відповідно з фототаблицями до нього, згідно якого зафіксований загальний вигляд проїзної частини просп. Броварського в м. Києві в напрямку від станції метро «Дніпро» в бік станції метро «Лівобережна» (т. 2 а.с. 90 -105).

- даними, які містяться у висновку експерта №1555/2 від 14 червня 04 вересня 2013 року, згідно якого ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: руйнування голови з множинними переломами кісток черепа, руйнуванням головного мозку; відкрита травма грудей та живота рвана рана на передній поверхні тулуба, множинні двобічні переломи ребер з розривами пристінкової плеври; переломи таза, переломів хребта у грудному та поперековому відділі з розривом спинного мозку, розрив аорти в грудному відділі, розриви серця, розриви легень, відрив органів шиї на рівні нижньої третини шиї, розрив- розмізчення печінки, руйнування селезінки, розриви брижі тонкої та товстої кишки, крововиливи у корені легеней, розриви капсули печінки - ознаки струсу тіла; травматичної ампутації лівої ноги на рівні нижньої третини стегна, травматичної ампутації правої ноги на рівні тазу разом із правою тазовою кісткою, травматичної ампутації правої гомілки в середній третині; переломи кісток правої та лівої руки; множинні садна та ділянки зсаднення на тілі.

Смерть ОСОБА_10 настала від множинних руйнувань тіла з травматичною ампутацією кінцівок та з розривами внутрішніх органів. На це вказують: множинні ушкодження, що вище викладені, морфологічними ознаки крововтрати та шоку.

Між наявними множинними ушкодженнями тіла та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

Наявні ушкодження утворились від дії тупого предмета. Характер та локалізація ушкоджень, ознаки різкого струсу тіла вказують на утворення їх при автомобільній травмі - наїзді автомобіля, що рухався на пішохода. Первинний контакт відбувся у ділянку правої гомілки та нижню третину лівого стегна. В момент первинного контакту (травматична ампутація правої гомілки в середній третині зі скалковим переломом великогомілкової кістки па висоті 23 см. від підошви, де основа скалка обернута до заду, розмічення м`язів та розшарування шкіри вище перелому по задньо-зовнішній поверхні; травматична ампутація лівого стегна в нижній третині на висоті 67 см. від підошви з наявністю розмічення м`язів та розшарування шкіри вище перелому по задньо-внутрішній поверхні) потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, вірогідніше у динамічному положенні (положенні шагу з упором на праву ногу) та був обернутий правою бічною поверхнею тіла до автомобіля. Після чого відбулося падіння потерпілого на автомобіль з подальшим падінням на дорожнє покриття - в ці фази пригоди утворився основний комплекс ушкоджень із руйнуванням частин тіла.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_10 знайдено етиловий спирт в концентрації - 1,74 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові - за життя звичайно відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 2 а.с. 62-66).

- даними, які містяться у висновку експерта №236/ат від 24 липня 2013 року, згідно якого на момент огляду автомобіля «Subaru Impreza» д.н.з. НОМЕР_1 гальмівна система, рульове управління та ходова частина знаходяться в працездатному стані (т. 2 а.с. 106-115);

Відповідно до висновку експерта №110-2013/о-237 ат від 24 жовтня 2013 року, характер, об`єм та локалізація тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_10 локалізація та характер пошкоджень на автомобілі «Subaru Impreza», їх співставлення дозволяють стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма зіткнення легкового автомобіля, який рухався з пішоходом. Мало місце фронтальне зіткнення автомобіля з пішоходом з 4-ма фазами травмування.

Характер та об`єм ушкоджень на тілі, травматична ампутація кінцівок вказують, що в момент контакту (наїзду) автомобіль рухався з великою швидкістю понад 100 км/год. (т. 2 а.с. 116-125).

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 30 квітня 2015 року:
Згідно показів ОСОБА_9 : в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 , не мав технічної можливості уникнути даного наїзду шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним автомобіля Субару;
Згідно показів свідка ОСОБА_20 : в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути даного наїзду на пішохода ОСОБА_10 , шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним автомобіля, за умови швидкості його руху 100 км/год або 120 км/год.
Водій автомобіля Субару ОСОБА_9 діючи відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України, рухаючись зі швидкістю 60 км/год у вказаний момент виникнення небезпеки для його руху (згідно вихідних даних постанови), мав технічно можливість уникнути даного наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування керованого ним автомобіля.
За варіантом розвитку механізму даної ДТП за версією свідка ОСОБА_20 дії водія автомобіля Субару не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.3 ПДР України (т. 2 а.с. 143-153).

Відповідно до Висновку судової автотехнічної експертизи №8691 від 17.09.2015 року в даній дорожньо-транспортній ситуації, згідно показань свідка ОСОБА_20 , в діях водія автомобіля Субару ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з ДТП. Із приведеного вище дослідження слідує, що водій автомобіля Субару Костін при русі з допустимою швидкістю руху в населеному пункті (60 км/год) мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода шляхом застосування своєчасного гальмування, для чого в нього не було перешкод технічного характеру (т. 2 а.с. 155-161).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №2516 від 31 жовтня 2016 року при вихідних даних заданих слідством з показів ОСОБА_9 , причиною настання даної ДТП з технічної точки зору, може бути факт виходу пішохода ОСОБА_10 на смугу руху автомобіля «Субару Імпреза» на такій віддалі до останнього, яка вже була недостатньою для своєчасної зупинки вказаного автомобіля до лінії руху пішохода як при швидкостях руху автомобіля «Субару» 75-79 км/год; 100 км/год так і за умови його руху із допустимою швидкістю 60 км/год.
При вихідних даних, заданих слідством з показів свідка ОСОБА_20 , причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_9 значно перевищив швидкість руху, чим позбавив себе технічної можливості уникнути наїзду (т. 2 а.с. 162-172).

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Протоколи слідчих експериментів від 16 листопада 2013 року за участі свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , (т. 2 а.с. 126-133) кожного окремо, а також протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_20 від 21 лютого 2015 року (т. 2 а.с. 134-141) відповідають вимогам статті 240 КПК України.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Доводи обвинуваченого що він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 оскільки пішохід з`явився із-за автомобіля який рухався попереду нього, а також що він рухався зі швидкістю яка не перевищувала 60 км/год, суд вважає неспроможними. Під час судового засідання з досліджених доказів встановлено, що швидкість автомобіля «Субару-Імпреза» перевищувала 100 км/год. Вказана швидкість встановлена експертним шляхом у висновку №110-2013/о-237 ат, та не спростована показами свідків у судовому засіданні, а навпаки усі свідки це підтвердили, крім того вона підтверджується виявленими у ОСОБА_10 тілесними ушкодженнями. А отже, причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_9 значно перевищив швидкість руху, чим позбавив себе технічної можливості уникнути наїзду.
Отже, наведеними вище доказами, які досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості та достатності, підтверджується вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд також не вбачає.
Під час розгляду справи в суді були перевірені обставини щодо можливого перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, зокрема частково задоволено клопотання представника потерпілого про тимчасовий доступ до речей і документів на надано доступ до медичних документів що перебувають у володінні КМНКЛ «Соціотерапія» (т. 3 а. с. 16-17, 39-43). Надані на виконання ухвали суду копії медичних документів підтверджують, що ОСОБА_9 в момент ДТП у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував. Це також підтверджується Висновком №003269 від 14 червня 2013 року (т. 2 а.с. 182).
Більш того, в цій частині суд зазначає, що як убачається з матеріалів провадження, в обвинувальному акті зазначено, що обтяжуючих покарання обставин не встановлено ( т.1 а.с. 6), а отже суд призначаючи покарання зваживши на вимоги статті 337 КПК, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, не може вийти за межі обвинувачення та враховувати або встановлювати обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому на чому наполягав представник потерпілих та потерпілий ОСОБА_6 .
Саме такий висновок міститься у Постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 08 травня 2018 року у справі №280/865/16-к.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, працює, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого щодо міри покарання, дії пішохода ОСОБА_10 в даній дорожній ситуації.
Враховуючи наведене, а також те, що вчинене кримінальне правопорушення є неумисним та необережним, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, та призначає йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень з його боку.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення та наслідки вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
З урахуванням того, що ОСОБА_9 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому ще не виповнилося 18 років, та щодо якого не позбавлявся батьківських прав.
Враховуючи відсутність передбачених ст.9 вказаного Закону перешкод для застосування амністії і клопотання про це ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі та у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд виходить з такого.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів.
Дослідженими судом доказами, а саме допитом потерпілого ОСОБА_6 підтверджується, що потерпілим внаслідок злочину 13 червня 2013 року безумовно завдано страждань, яких позивачі зазнали внаслідок втрати їх сина. Щоправда будь-яких інших доказів, які б підтвердили їх глибину, окрім свідоцтва про народження ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 21) суду надано не було. Враховуючи викладене, керуючись вимогами розумності та справедливості, враховуючи, що обвинуваченим жодної шкоди потерпілим не відшкодувалось, суд вважає за необхідне стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого у якості відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 кошти у сумі 100 000 грн.; на користь ОСОБА_6 кошти у розмірі 100 000 грн.
Підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз становлять 8860 грн 10 коп. і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави (т. 2 а.с.105, 142).
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_9 слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного та додаткового покарання з підстав передбачених п. в ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810- VІII від 22 грудня 2016 року.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 8860 грн. 10 коп.

Позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.; стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.
Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_9 скасувати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_22