Справа № 164/1049/18
п/с 1-кп/164/25/2019
Категорія: 411011500
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000215 від 17 червня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 16 червня 2017 року, біля 7 год., в с. Матейки Маневицького району Волинської області, за попередньою домовленістю між собою та іншою особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на вул. Зарічна, з метою перешкодити виконанню покладених на майстра лісу Тельчівського лісництва ДП „Колківське лісове господарство ОСОБА_6 обов`язків, який згідно затвердженого графіку перебував у рейді державної лісової охорони для виявлення та затримання осіб, винних у вчиненні незаконної порубки дерев в 47 кварталі 44 виділу Тельчівського лісництва, достовірно знаючи про те, що останній являється працівником правоохоронного органу, вчинили насильство відносно ОСОБА_6 .

Так, з метою спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження, діючи спільно та з єдиним умислом, після того як інша особа, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, схопила ОСОБА_6 за одяг та кинула його на землю, разом умисно нанесли ОСОБА_6 не менше п`ятнадцяти ударів руками та ногами в різні частини тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді множинних внутрішньошкірних крововиливів спини, синців задньої поверхні лівої половини спини, синців задньо-бокової і бокової поверхонь правої половини грудної клітки та правої поперекової ділянки спини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 42 від 19 червня 2017 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі, показавши, що 16.06.2017 року, біля 7 год., в с. Матейки Маневицького району Волинської області, вони разом з своїм батьком ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Зарічна, після того, як ОСОБА_7 схопив майстра лісу Тельчівського лісництва ДП „Колківське лісове господарство ОСОБА_6 , який перебував у форменому одязі та при виконанні службових обов?язків, за одяг та кинув його на землю, нанесли ОСОБА_6 не менше п`ятнадцяти ударів руками та ногами в різні частини тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюються, просили їх суворо не карати.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вини в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, їх винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що 16.06.2017 року, біля 7 год., в с. Матейки Маневицького району Волинської області, ОСОБА_7 разом з своїми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Зарічна, після того, як ОСОБА_6 намагався перешкодити їм порізати на пилорамі лісодеревину, отриману внаслідок вчинення самовільної рубки в 47 кварталі 44 виділу Тельчівського лісництва ДП „Колківське лісове господарство, схопили ОСОБА_6 , який перебував у форменому одязі та при виконанні службових обов?язків, за одяг та кинули його на землю, після чого нанесли ОСОБА_6 не менше п`ятнадцяти ударів руками та ногами в різні частини тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження. Стверджує, що обвинуваченим було достовірно відомо, що ОСОБА_6 працює на посаді майстра лісу Тельчівського лісництва ДП „Колківське лісове господарство, а також, що він прибув до їх пилорами по слідах гужової підводи, які вели з місця вчинення незаконної рубки дерев до їх господарства. На територію пилорами ОСОБА_7 з синами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 його не пустили, а самовільно зрізану лісодеревину до приїзду лісової охорони та працівників поліції після побиття ОСОБА_6 вони порізали.

Об`єктивність показань обвинувачених та потерпілого підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколами проведення слідчого експерименту від 5.07.2017 року та від 23.02.2018 року, фототаблицями до них (а.с. 43-46, 49-53, 56-59), з яких встановлено, що в ході проведення цих слідчих дій потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на манекені показали, як 16.06.2017 року, біля 7 год., на вул. Зарічній в с. Матейки Маневицького району Волинської області, ОСОБА_7 разом з своїми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження та розповіли про обставини їх спричинення; висновком судово-медичної експертизи № 42 від 19.06.2017 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 28 від 1.03.2018 року (а.с. 41-42, 61-62), якими підтверджується, що ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних внутрішньошкірних крововиливів спини, синців задньої поверхні лівої половини спини, синців задньо-бокової і бокової поверхонь правої половини грудної клітки та правої поперекової ділянки спини, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень; заявою ОСОБА_6 від 16.06.2017 року (а.с. 28), з якої встановлено, що 16.06.2017 року, біля 7 год., на вул. Зарічній в с. Матейки Маневицького району Волинської області, ОСОБА_7 разом з своїми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження; службовим посвідченням серії НОМЕР_1 від 10.01.2014 року, посадовою інструкцією майстра лісу, графіком проведення рейдів державної лісової охорони Тельчівського лісництва на червень 2017 року (а.с. 33-37), якими підтверджується, що ОСОБА_6 , який працював на посаді майстра лісу Тельчівського лісництва ДП „Колківське лісове господарство, 16.06.2017 року спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з 4 год. до 22 год. перебували в рейді державної лісової охорони Тельчівського лісництва.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки умисно заподіяли працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинили злочин середньої тяжкості.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинувачених, а саме: посередні характеристики за місцем проживання, що вони ніде не працюють, виховувались у багатодітній сім?ї, вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особи обвинувачених, які викладені вище, їх молодий вік, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій вони притягуються до кримінальної відповідальності, із звільненням ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами можливе при призначенні їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій вони притягуються до кримінальної відповідальності, із звільненням ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Згідно ст. 85 КК України на підставі закону України про амністію або акта помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 1.10.1996 року амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.

Згідно п.п. „г, „е ст. 1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, який набрав чинності 7.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані інвалідами першої, другої чи третьої групи; учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи - особи, які підпадають під дію Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

Відповідно до ст. 13 вказаного Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин середньої тяжкості до дня набрання чинності Законом України „Про амністію у 2016 році, являється потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні відповідними посвідченнями серії НОМЕР_2 від 2.02.2012 року та серії ААЇ № 331681 від 24.01.2018 року, проти застосування щодо нього амністії не заперечує, обставин, які виключають можливість застосування до засудженого Закону України „Про амністію у 2016 році судом не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до п.п. „г, „е ст. 1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року в судовому засіданні не встановлено, останнім не було представлено суду будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування того, що на нього поширюються положення вказаного Закону, хоча в ході розгляду справи йому надавалась така можливість, для чого в судовому засіданні оголошувалась перерва, а тому його клопотання про застосування до нього положень Закону України „Про амністію у 2016 році до задоволення не підлягає. Посилання ОСОБА_5 на посвідчення серії НОМЕР_3 від 29.01.1996 року суд не бере до уваги, оскільки дане посвідчення згідно Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було чинним лише до досягнення ним повноліття. Після досягнення повноліття інше посвідчення встановленого зразка йому не видавалось в зв?язку з відсутністю для цього визначених законом підстав, що підтвердив ОСОБА_5 в судовому засіданні.
Речовий доказ: дерев?яну биту (а.с. 79-81) слід знищити.

Керуючись ст.ст. 98-100, 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, ст.ст. 85, 345 КК України, Законом України „Про амністію у 2016 році, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за даним вироком, звільнити на підставі п.п. „г, „е ст. 1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: дерев?яну биту - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1