Справа № 711/5287/18
Провадження № 1-кп/711/104/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження № 0003293 від 07.05.2018 р. за звинуваченням:

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моринці Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого: 1) 16.06.2007 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 309 ч.1, 263 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 вказаного Кодексу, постановою цього ж суду від 28.07.2008 р. на підставі ч. 2 ст. 78 КК України скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком та направлено в місця позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого з місць позбавлення волі 10.02.2011 р.; 2) 18.04.2012 р. Городищенським районним судом Черкаської області за ст. 307 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 6 років 6 місяців з конфіскацією частини всього майна, звільненого з місць позбавлення волі 10.02.2017 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання, 3) 05.04.2018 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., мешканця АДРЕСА_1 ;

2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 1) 05.12.1990 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 140 ч.3 КК України (1960) до позбавлення волі строком 2 роки, звільненого 18.09.1992 р., 2) 20.01.1995 р. цим же судом за ст. 81 ч.3 КК України (1960) до позбавлення волі строком 3 роки, звільненого 20.09.1997 р., 3) 29.12.1999 р. цим же судом за ст. 140 ч.2 КК України (1960) до позбавлення волі строком 1 рік, звільненого 29.01.2000 р., 4) 01.02.2011 р. цим же судом за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК України (1960) до позбавлення волі строком 3 роки 10 місяців, звільненого 01.07.2003 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 4 дні, 5)18.02.2004 р. Чигиринським районним судом Черкаської області за ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 18.02.2008 р. у зв`язку з відбуттям покарання, 6) 01.08.2013 р. Черкаським районним судом Черкаської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, звільненого 27.02.2016 р. у зв`язку з відбуттям покарання, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 ;

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:

Підсудні (обвинувачені) ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинили умисний злочин за наступних обставин.

У невстановлений час 05 травня 2018 року ОСОБА_5 за попередньою змовою про викрадення чужого майна із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом зламу замка проникли до квартири АДРЕСА_3 , де оглянули житло та не знайшли коштів, після чого вирішили повернутись до квартири вночі і винести цінні речі.

Біля 02 години 06 травня 2018 року вони за попередньою змовою разом із ОСОБА_6 , продовжуючи умисні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, повернулись до вказаної квартири, проникли до неї та повторно таємно викрали чуже майно потерпілої ОСОБА_4 : телевізор «Бравіс», праску «Скарлет», соковижималку «Декс», Вай-Фай роутер «ТП-лінк», міксер «Скарлет», телевізійний тюнер «Каонмедіа» загальною вартістю 4 262 грн.99 коп., після чого з викраденим з місця злочину зникли.

Своїми умисними діями обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав частково і пояснив, що 05.05.2018 р. разом із ОСОБА_8 за ініціативою останнього скоїти крадіжку він проник до квартири потерпілої, при чому ОСОБА_9 пошкодив замок. Оглянувши квартиру, вони вирішили повернутись до неї вночі. За пропозицією ОСОБА_9 знайти когось для перенесення викраденого він запропонував ОСОБА_6 піти разом із ними і перенести речі, приховавши при цьому дійсні наміри і пояснивши йому, що потрібно перенести речі його сестри. Біля 2-х годин ночі вони з ОСОБА_10 направились до будинку, де їх очікував ОСОБА_9 , який знову відчинив двері. ОСОБА_10 залишався в коридорі, а вони з ОСОБА_9 проникли в квартиру, звідки винесли телевізор, праску, роутер, міксер, тюнер, соковижималку, які утрьох перенесли до нього за місцем його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав частково і пояснив, що ОСОБА_5 запропонував йому перенести речі його сестри, на що він погодився. Вночі удвох направились до якогось багатоповерхового будинку, він залишився в коридорі, а ОСОБА_11 зайшов до квартири, з якої через деякий час вийшов разом із ОСОБА_9 , при чому вони винесли пакунки з побутовою технікою. Побачивши ОСОБА_9 , який вночі вийшов із квартири, і знаючи його схильність до крадіжок, здогадався, що ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вчинили крадіжку чужого майна, але допоміг їм перенести викрадене додому до ОСОБА_12 , де він тимчасово проживав.

Потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що вона з чоловіком в травні 2018 року тимчасово проживала в іншому помешканні, а в квартирі АДРЕСА_3 знаходилось їхнє майно. 07.05.2018 р. її чоловік прийшов до квартири і виявив, що вона опечатана, тому вони звернулись до поліції, де вияснили, що напередодні з квартири було здійснено викрадення їх майна. Потім виявили пошкодження замка на дверях, пропажу побутової техніки: телевізора, соковижималки, тюнера, праски, роутера, які згодом були повернуті органом досудового розслідування.

При огляді місця події в квартирі АДРЕСА_3 виявлено пошкодження дверного замка, чим об`єктивно підтверджено протиправне проникнення до житла, відчинені двері тумбочок і полиць, перевернутий диван, розкидані речі, чим об`єктивно підтверджено викрадення чужого майна.

При огляді 07.05.2018 р. житла обвинуваченого ОСОБА_5 виявлено і вилучено телевізор «Бравіс», соковижималку «Декс», міксер «Скарлет», роутер «ТП-лінк», тюнер, а також дві пари рукавиць.

В цей же день у ОСОБА_5 вилучено праску «Скарлет».

Вартість викраденого майна визначена висновком судової товарознавчої експертизи № 8/531.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує вчинення ним повторного викрадення чужого майна за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, поєднане з проникненням до житла, але заперечує вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_6 .

Сам ОСОБА_6 вважає, що його дії необхідно кваліфікувати як приховування злочину, тому що він не був обізнаний із злочинними планами ОСОБА_5 , а довідався про них тільки тоді, коли ОСОБА_11 і ОСОБА_8 вчинили викрадення, але допоміг перенести викрадене чуже майно.

Суд приходить до висновку про те, що підсудні дали суду неправдиві показання щодо участі ОСОБА_6 у викраденні чужого майна, виходячи з наступного.

Їх показання в судовому засіданні суттєво різняться між собою: ОСОБА_11 показав, що коли вони з ОСОБА_10 прийшли до будинку, то ОСОБА_9 їх очікував біля квартири, після чого вони вдвох зайшли до помешкання, а ОСОБА_10 залишився очікувати їх біля ліфта; ОСОБА_10 в своїх показаннях заявив про те, що він дійсно залишився біля ліфта, а ОСОБА_11 сам зайшов до квартири потерпілої, звідки вийшов удвох із ОСОБА_9 .

Суду надано протоколи слідчих експериментів, проведених за участю обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , з яких встановлено наступне: ОСОБА_11 пояснював, що в квартиру разом із ним проникав і ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 давав пояснення, що він очікував ОСОБА_12 біля ліфта, поки той перебував у квартирі, куди згодом зайшов і ОСОБА_9 , якого він назвав на прізвисько « ОСОБА_14 ».

Протоколи слідчих експериментів є самостійними джерелами доказів і їх непотрібно ототожнювати з показаннями обвинувачених, тому що показання згідно із ч.1 ст. 95 та ст. 224 КПК України це відомості, які даються під час допиту і фіксуються в протоколі допиту, а результати слідчого експерименту фіксуються в іншому протоколі.

З урахуванням викладеного суд враховує як доказ результати проведених слідчих експериментів і констатує те, що обвинувачені по різному описують одні й ті ж події як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Це пояснюється лиш одним бажанням обвинувачених уникнути покарання за фактично вчинений злочин.

У своїй заяві про повернення викраденого майна обвинувачений ОСОБА_11 власноруч вказав, що крадіжку він вчинив разом із ОСОБА_10 .

Об`єктивна сторона дій підсудних, коли вони вночі направились до чужого житла, звідки винесли чужі речі, які перенесли до помешкання, в якому вони проживали обидва, підтверджує те, що їх дії були узгодженими, тобто вони діяли за попередньою змовою групою осіб з метою таємного викрадення чужого майна.

Як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_10 раніше судимі за ст. 185 КК України, тому з урахуванням наведених доказів суд вважає доведеним, що вони вчинили злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, суд враховує обставини його скоєння, ступінь його тяжкості, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_10 , суд визнає позитивну характеристику за колишнім місцем роботи, наявність захворювань у нього та його матері; обтяжує його покарання рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_12 , суд визнає сприяння показаннями під час досудового розслідування поверненню потерпілій всього викраденого майна, наявність захворювань у нього та його матері; обтяжує його покарання рецидив злочинів.

Обвинувачені вчинили один, але тяжкий, злочин, вони раніше неодноразово судимі, в тому числі й за корисливі злочини, але не виправились, тому суд вважає необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі, яке вони повинні відбувати реально.

Згідно із правилами ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу згідно із вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.04.2018 р. відносно ОСОБА_5 повинно виконуватись самостійно.

Суду надано документально підтверджені витрати на залучення експертів, тому суд стягує ці витрати з обвинувачених в рівних частинах.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі предмети викрадення, необхідно залишити в розпорядженні потерпілої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Покарання у виді штрафу згідно із вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.04.2018 р. відносно ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 08 травня 2018 року.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Строк покарання ОСОБА_15 обчислювати з 29 травня 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_5 і ОСОБА_15 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі по 1001 грн. з кожного.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі: предмети викрадення - залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_4 .

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченим негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку, обвинуваченими з дня вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1