Справа № 461/2456/19
Провадження № 1-кс/461/3029/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 08.04.2019 року він звертався до начальника слідчого Управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 зі скаргою щодо внесення відомостей про злочини передбачені ст.ст. 382, 367, 396, 28, 255, 109 КК України до ЄРДР, які на його думку вчинені відповідальними посадовими особами СУ ГУНП у Львівській області та визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Проте, жодного рішення про реєстрацію скарги в Єдиному реєстрі досудових розслідувань ним отримано не було. Просить суд встановити особу СУ ГУНП у Львівській області, якій доручено вирішити подану ним скаргу; зобов`язати СУ ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості по його скарзі від 08.04.2019 року та розпочати досудове розслідування та зобов`язати надати ОСОБА_3 статус потерпілого.

Заявник у судовому засідання вимоги скарги підтримав з мотивів наведених у ній.

Прокурор та слідчий не з`явилися у судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та подані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Заявник стверджує, що 08 квітня 2019 року він звертався зі скаргою до СУ ГУНП у Львівській області.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_3 зі скаргою вказаною вище до СУ ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Зміст вказаної правової норми свідчить про те, що слідчий є самостійною процесуальною фігурою під час здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні, відтак у суду відсутні правові підстави зобов`язувати його визнати потерпілим ту чи іншу особу.
Крім того, слідчий суддя не уповноважений встановлювати особу слідчого який розглядатиме скарги та заяви осіб.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Крім цього, КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 "Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи".

Заявник у скарзі та в наданих в судовому засіданні поясненнях не навів будь-яких конкретних відомостей про вчинення посадовими особами СУ ГУНП у Львівській області злочинів передбачених ст.ст. 382, 367, 396, 28, 255, 109 КК України.

Тому, правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень посадовим особами СУ ГУНП у Львівській області відсутні.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .