Справа № 367/6964/18
Провадження по справі № 1-кп/367/184/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001531 від 03.08.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 03.08.2018 року близько 18 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, використовуючи автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» прибув до паркувального майданчику супер-маркету «Novus», що розташований за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Києво-Мироцька 104-д, де побачив припаркований автомобіль марки «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення підійшов до автомобіля марки «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_1 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих із застосуванням невстановлених технічних засобів, відчинив вказаний автомобіль, таємно взяв із його салону належний потерпілому відео-реєстратор марки «NOUS» модель «NF 9», вартістю 2275,67 грн., та поклав до заднього лівого карману джинсів, у які був одягнутий. В подальшому, ОСОБА_7 , вчинивши усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції на місці події. Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 намагався заподіяти потерпілому матеріальну шкоду на суму 2275,67 грн..

17 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду у підготовчому судовому засіданні.

Згідно умов угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_7 повністю визнає свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням, сторони погоджуються, що його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Крім того, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 , а саме за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.. Крім того сторони погодили, що ОСОБА_7 зобов`язується виплатити потерпілому ОСОБА_4 1400 грн. завданої злочином матеріальної шкоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 17.10.2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 17.10.2018р., укладену між його підзахисним та потерпілим, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена сторонами у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілим на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Крім того, дії обвинуваченого за вказаною статтею кваліфіковано вірно.

Суд вважає, що при узгодженні, в угоді про примирення, міри покарання обвинуваченому, а саме за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн., сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює пекарем, на обліку у психіатра не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , яким є його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 17 жовтня 2018 року укладена між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 3283 від 29.08.2018 року у сумі 170 грн..

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 17 жовтня 2018 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001531 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 3283 від 29.08.2018 року у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речові докази по кримінальному провадженню мобільний телефон марки «Samsung» модель «A3» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому; відео реєстратор марки «Nous» S/№ 90800317, який переданий потерпілому на відповідальне зберігання залишити власникам.

Речовий доказ по кримінальному провадженню мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора зв`язку ТОВ «лайфселл», який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Ірпніського ВП ГУ НП в Київській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1