Ухвала
Іменем України
07 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 153/109/17-к
провадження № 51-9636 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, частиною 1 статті 129 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Згідно зі статтею 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задоволено частково. Постановлено стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 125 КК.

Також, постановлено стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 129 КК.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2018 року вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Зокрема, у касаційній скарзі прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх змісту та впливу на незаконність судових рішень з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Крім того, посилаючись у касаційній скарзі на порушення вимог статті 419 КПК, прокурор не зазначає які доводи апеляційної скарги визнано апеляційним судом необґрунтованими.

Також, прокурор вказує про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, однак не мотивує такі доводи з урахуванням статті 75 КК та не зазначає, яких помилок допустився суд апеляційної інстанції.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3