Справа № 675/2389/16-к
Провадження № 1-кп/675/191/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000438 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 14 грудня 1998 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14 грудня 1999 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15 липня 2003 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 29 червня 2010 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14 вересня 2015 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 395 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 28 липня 2016 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку, розташованому на території господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Keepon» моделі «N 20», білого кольору вартістю 442 грн., який лежав на тумбочці в одній із кімнат вищевказаного будинку. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 442 грн.

Також, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців із наступними обмеженнями щодо поведінки піднаглядного: з`являтись на реєстрацію до Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в кабінет інспектора поліції 5 та 25 числа кожного місця, а в разі його відсутності - до оперативного чергового; заборона відвідувати заклали торгівлі, де дозволено реалізацію спиртних напоїв на розлив з метою їх вживання; заборона виходу з помешкання по місцю проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона виїзду за межі Ізяславського району без дозволу начальника Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Проте, 01 жовтня 2016 року ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч встановленим обмеженням, у порушення п. «а» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» самовільно, без повідомлення начальника Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишив місце свого постійного проживання у АДРЕСА_1 та надалі проживав у ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, 17 жовтня 2016 року ОСОБА_4 з тією ж метою у порушення п. «в» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» самовільно, без належного дозволу начальника Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області виїхав за межі Ізяславського району та вибув у с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, де проживав до 04 листопада 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні крадіжки чужого майна, суду показав, що дійсно у липні 2016 року зайшов до житлового будинку своєї знайомої ОСОБА_6 з метою отримання грошових коштів у борг, де побачив у одній із кімнат мобільний телефон. У цей момент у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки у будинку голосно працював телевізор, ОСОБА_4 викрав зазначений телефон та у подальшому продав ОСОБА_8 за 150 грн. Пізніше він повністю відшкодував завдані потерпілій збитки.
Також обвинувачений повністю визнав свою винуватість у порушенні правил адміністративного нагляду та суду пояснив, що дійсно виїхав до свого товариша в с. Городище Шепетівського району, де проживав і працював на одному з підприємств.
ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, просив призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкціями статей, за якими він обвинувачується.
Винуватість ОСОБА_4 у скоєнні крадіжки чужого майна також підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
З протоколу огляду місця події від 10 вересня 2016 року з фототаблицями до нього вбачається територія домогосподарства та житловий будинок, що в АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_4 викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон.

Згідно з протоколом огляду від 10 вересня 2016 року працівниками поліції з участю понятих оглянуто мобільний телефон марки «Keepon» моделі «N 20», який добровільно видав ОСОБА_8 .

У відповідності до протоколу огляду речей від 15 вересня 2016 року з фототаблицями зазначений мобільний телефон та картонну коробку до нього оглянуто за участю потерпілої ОСОБА_6 .

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 04 листопада 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 вбачається, що останній відтворив обставини вчинення крадіжки майна з житлового будинку ОСОБА_6 .

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 14 вересня 2016 року вартість належного потерпілій ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Keepon» моделі «N 20» становить 442 грн.

Згідно даних постанови про визнання та приєднання речових доказів від 15 вересня 2016 року мобільний телефон марки «Keepon» моделі «N 20» та картонну коробку до нього визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил адміністративного нагляду також підтверджується матеріалами справи адміністративного нагляду № 10, в якій містяться: ухвала Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року про встановлення адміністративного нагляду, листки контролю за дотриманням установлених обмежень піднаглядним, характеристики, рапорти працівників поліції про відсутність піднаглядного за місцем проживання, постанова Ізяславського районного суду від 11 серпня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил адміністративного нагляду; протоколом огляду документу речового доказу від 09 листопада 2016 року, відповідно до якого оглядом являлася справа адміністративного нагляду № 10, заведена щодо ОСОБА_4 ; постановою про визнання та приєднання речових доказів від 09 листопада 2016 року.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно; самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду доведена повністю і його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано відповідно за ст. 185 ч. 2, ст. 395 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК Українипом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, у зв`язку з чим відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак, маючи непогашені судимості, знову вчинив умисні злочини, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 , складеною Ізяславським РС філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області 19 листопада 2018 року, ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високою. Відтак, на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку останнього з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи наведені обставини, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі та арешту відповідно. Крім того, відповідно до правил ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України обвинуваченому необхідно визначити остаточну міру покарання шляхом повного складання призначених покарань.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням характеризуючих особу ОСОБА_4 даних, наявності у нього ряду непогашених судимостей за скоєння корисливих злочинів проти власності, продовження ним злочинної діяльності, що свідчить про стійке небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає.

Водночас, суд також враховує, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2018 року ОСОБА_4 призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ст. 395 КК України у виді 3 місяців арешту. На підставі ст.ст. 70, 72 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року вказаний вирок було скасовано та призначено новий розгляд матеріалів кримінального провадженні у суді першої інстанції. При цьому, підставою скасування вироку були істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Враховуючи, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2018 року було скасовано не з підстави невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого, а в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 слід призначити покарання з дотриманням вимог ч. 2 ст. 416 КПК України щодо неможливості його посилення.

При цьому, оскільки обвинувачений скоїв злочин до 20 червня 2017 року, був затриманий 4 листопада 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) йому слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та його слід вважати таким, що відбув остаточно визначене покарання за даним вироком.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ст. 395 КК України 3 (три) місяці арешту.

У відповідності до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 4 листопада 2016 року по 21 листопада 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати його таким, що відбув остаточно визначене покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Keepon» моделі «N 20» та коробку до нього, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , - залишити у власності ОСОБА_6 ; справу щодо адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1