Справа № 569/2746/19

У Х В А Л А

03 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 відносно якого 31.05.2017 Рівненською місцевою прокуратурою направлено до Рівненського міського суду обвинувальний акт у вчинені останнім кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України, 31.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України та 28.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні злочини.

Так, 19 листопада 2018 року, близько 11.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку №21, що по Пр. Миру в м. Рівне, діючи умисно, з корисливих, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_5 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин, не маючи на меті їх продажу, отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 200 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти згідно офіційного курсу Національного банку України становить 5550 грн., у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 20 листопада 2018 року, з 13.42 год. по 17.23 год, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 5140 гривень, які потерпілий перерахував на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 21 листопада 2018 року, з 14.07 год. по 18.23 год, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 3130 гривень, які потерпілий перерахував на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 22 листопада 2018 року, з 11.37 год. по 12.43 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 4190 гривень, які потерпілий перерахував на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 23 листопада 2018 року, з 11.16 год. по 13.18 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 2800 гривень, які потерпілий перерахував на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 25 листопада 2018 року, о 13.10 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 2200 гривень, які потерпілий перерахував на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 03 грудня 2018 року, близько 16.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину Базилік по вул. Вербовій, 39, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність автозапчастин отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 100дол. США, що в еквіваленті до національної валюти згідно офіційного курсу Національного банку України становить 2822 гривень та 50 гривень, у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у загальному розмірі розмірі 2872 гривень.

Крім того, 05 грудня 2018 року, близько 16.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність талонів на пальне, отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 3000 гривень, у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 09 грудня 2018 року, близько 16.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_6 неправдивих відомостей про наявність талонів на пальне, отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 6500 гривень, у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 31 січня 2019 року, близько 15.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу готелю «Бліс», за адресою: м.Рівне, вул. Дворецька, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні Фащевській Ользі Богданівній неправдивих відомостей про наявність мобільного телефону, та не маючи на меті його продажу, отримав в рахунок їх оплати мобільний телефон марки «iPhone 7» вартістю 9341,67 гривень та грошові кошти в сумі 2100 гривень, у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у загальному розмірі 11441,67 гривень.

Крім того, 11 лютого 2019 року, близько 18.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись на АЗС «ОККО», що по вул. Дубенській, 74, в м. Рівне, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_7 неправдивих відомостей про наявність талонів на паливо АЗС «ОККО», отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 4000 гривень, у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 20 лютого 2019 року, близько 19.15 год., ОСОБА_4 , знаходячись на АЗС «ОККО», що по вул. р. Шухевича, в м. Рівне, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_8 неправдивих відомостей про наявність талонів на паливо АЗС «ОККО», отримав в рахунок їх оплати грошові кошти в сумі 4000 гривень, у такий спосіб заволодівши коштами потерпілого, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілим завдано майнову шкоду в загальному розмірі 52723,67 гривень.
26 березня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю м. Рівне, який зареэстрований та проживаэ за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у власності квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з метою забезпечення відшкодування матеріальних збитків у кримінальному провадженні є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Документоми, що підтверджує право власності на майно, що належить арештувати станом на 26.03.2019 є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідно до якої власником квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення відшкодування шкоди, завданої діяннями підозрюваного ОСОБА_4 виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою забезпечення поданого у кримінальному провадженні цивільного позову, тому прокурор просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000660 від 02.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

26.03.2019р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомого майно, власником квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

28.03.2019р. потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були подані цивільні позови до підозрюваного ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої злочином.

Накладення арешту на вищевказане майно необхідне для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та забезпечення задоволення поданих потерпілими цивільних позовів, оскільки не накладення арешту на нього, може призвести до його втрати, знищення, використання, перетворення, передачі або відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 190 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, на квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є на підставі свідоцтво про право власності, наказ №725,17.12.2003, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1