Дата документу 08.11.2018 Справа № 331/8600/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/200/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/8600/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року клопотання ОСОБА_7 про звільнення від призначеного судом покарання, повернуто заявнику.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від призначеного судом покарання. Засуджений просив застосувати до нього положення ч. 2 ст. 74 КК України та звільнити його від призначеного покарання, посилаючись на те, що караність діяння, за яке його було засудженого усунена 01.05.2016 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу», оскільки посада, яку він займав, на теперішній час виключена з числа суб`єктів, які підлягають кримінальній відповідальності за ст. 368 КК України.

Повертаючи заяву засудженого, суд зазначив, що розгляд його заяви є неможливим з підстав порушення правил щодо підсудності.

В апеляційній скарзі засуджений вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Так, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.05.2018 року його клопотання про звільнення від призначеного покарання було направлено до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для проведення нового розгляду судом першої інстанції. Між тим, суд повернув його клопотання, зазначивши, що засудженим не надано суду доказів того факту, що вирок Апеляційного суду Запорізької області виконується саме на території Олександрівського району м. Запоріжжя. Вважає, що суд не взяв до уваги доказ, який міг істотно вплинути на його рішення стосовно підсудності, а саме довідку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2017 року, яка знаходиться у матеріалах провадження та була досліджена у судовому засіданні суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 при постановленні ухвали від 14.02.2018 року про звільнення його від покарання призначеного судом. Відповідно до вказаної довідки вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04.02.2015 року у відношенні ОСОБА_7 направлений для виконання до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Таким чином, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, є Жовтневий районний суд м. Запоріжжя. За таких обставин, вважає, що його клопотання підлягає розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. На вказану довідку, як на доказ посилалась прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2018 року та Апеляційний суд Запорізької області в ухвалі від 23.05.2018 року про призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Не дослідження судом вказаного доказу істотно вплинуло на його рішення щодо неправильного застосування ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 74 КК України в частині звільнення від покарання особи, яка його не відбуває взагалі. Зазначає, що у зв`язку з тим, що він фактично не відбуває покарання, місцевого суду, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, в межах територіальної юрисдикції якого він, як засуджений, відбуває покарання взагалі не існує. Вважає повернення йому клопотання з роз`ясненням права звернутися з клопотанням до неіснуючого місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться неіснуюча установа виконання покарань (виправна колонія) (п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України), в якій він не відбуває покарання, є порушенням його права на судовий захист. Також зазначає, що судовий розгляд його клопотання здійснювався без його виклику та без виклику його захисника. Таким чином, він та його захисник не були повідомлені про час та місце проведення розгляду клопотання та були позбавлені можливості прийняти участь у новому судовому розгляді його клопотання. ВССУ у своєму Узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків (лист від 01.04.2017 року) встановив, що відсутність у матеріалах провадження доказів направлення повідомлення про час, дату і місце судового засідання особам, визначеним у ч. 5 ст. 539 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. До такого ж висновку прийшов Апеляційний суд Запорізької області у своїй ухвалі від 23.05.2018 року, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів. Крім того, Апеляційний суд Запорізької області в ухвалі від 23.05.2018 року, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не встановив порушення правил підсудності при розгляді його клопотання Жовтневим районним судом м. Запоріжжя і не скасовував з підстави порушення правил підсудності ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Також, апелянт вказує, що не бажає брати участь у апеляційному розгляді його апеляційної скарги, тому з метою оперативного розгляду справи, дотримання розумних строків розгляду справи просить за умов, передбачених КПК України, ухвалити судове рішення за спрощеною процедурою за результатами письмового провадження.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що постановлена без з`ясування всіх належних обставин, з порушенням кримінального процесуального закону та норм європейського права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому ухвала районного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суддів. На підставі ст. 406 КПК України просить призначити апеляційну скаргу до розгляду за спрощеною процедурою в порядку письмового провадження. Доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними доводам, зазначеним в апеляційній скарзі засудженого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарг; прокурора, який підтримав апеляційні скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, у тому числі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд першої інстанції, повертаючи клопотання засудженому ОСОБА_7 про звільнення від призначеного судом покарання послався на те, що засудженим ОСОБА_7 не надано суду доказів того факту, що вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року виконується саме на території Олександрівського району м. Запоріжжя. Оскільки, як вбачається із відомостей, наданих заявником, його було засуджено до реальної міри покарання позбавлення волі, відбування якого здійснюється в установах виконання покарання (виправних колоніях), які на території Олександрівського району м. Запоріжжя не знаходяться. Сам факт проживання засудженого на території Олександрівського району м. Запоріжжя не свідчить про те, що вирок на теперішній час виконується у межах юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Проте, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до довідки судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 направлений для виконання до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Зазначений районний відділ поліції на теперішній час є Олександрівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, який знаходиться на території Олександрівського району м. Запоріжжя, тобто у межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_7 повинно розглядатись саме Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Крім того, клопотання засудженого ОСОБА_7 раніше вже було розглянуто Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. За результатами розгляду ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_7 було задоволено, останнього звільнено від покарання, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.05.2018 року зазначена ухвала суду першої інстанції була скасована з призначенням нового розгляду, оскільки судове провадження було здійснено за відсутності засудженого, коли його участь була обов`язковою. Інших підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів встановлено не було, у тому числі і порушення правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В порушення вимог кримінального процесуального законодавства суд першої інстанції повернув клопотання засудженого ОСОБА_7 , фактично позбавивши його права у доступі до правосуддя, а отже ці обставини дозволяють колегії суддів зробити висновок, що оскаржувана ухвала районного суду від 08 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 винесена з істотним порушенням вимог ч. 1 ст. 412 Кримінального процесуального закону.

Оскільки, розгляд таких клопотань віднесений законом до виключної компетенції місцевого суду, а у даному випадку судом клопотання засудженого ОСОБА_7 по суті не розглядалось і жодне із рішень за результатами розгляду після скасування попередньої ухвали суду першої інстанції ухвалене не було, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала районного суду скасуванню, а матеріали провадження підлягають направленню до місцевого суду.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, усунути вищевказані порушення, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року, якою клопотання ОСОБА_7 про звільнення від призначеного судом покарання, повернуто заявнику, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4