Справа №463/721/19
Провадження №1-в/463/49/19
УХВАЛА
про продовження застосування примусового заходу медичного характеру

21 лютого 2019 р. Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання лікаря-психіатра комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
до суду звернувся із поданням лікар-психіатр Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки він продовжує хворіти тяжким психічним розладом, вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

В судовому засіданні лікар-психіатр заявлене подання підтримав з мотивів, викладених в ньому.

Прокурор у судовому засіданні дане подання підтримала.

Захисник при вирішенні даного подання поклався на розсуд суду.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі погіршення стану психічного здоров`я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону.

Стаття 14 вказаного Закону визначає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 ухвалою Шевченківськогого районного суду м. Львова від 21 червня 2018 року застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. З відомостей, одержаних стосовно ОСОБА_6 є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він потребує продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З висновку-обґрунтування ЛКК №1 від 30 січня 2019 року (а.с.3-6) вбачається, що у ОСОБА_6 розлади психіки спостерігаються з 2005 року, на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері знаходиться з 2006 року з діагнозом: біполярний афективний розлад, є інвалідом ІІ групи. Перебував на примусовому лікуванні в 2010-2011 роках, повторно з 2011 до 2014 року. У 2014 році скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. До хворого неодноразово застосовувались примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У 2017 році ОСОБА_6 потворно скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, був скерований на СПЕ за висновком якої хворий страждає хронічним психічним захворюванням у формі біполярного афективного розладу, змішаний тип, маніакальний епізод, на даний час стан формування ремісії. За своїм психічним станом на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2018 року застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвала суду надійшла в диспансер 30 серпня 2018 року. впродовж цього часу хворий диспансер відвідував щомісячно, рекомендоване психофармакологічне лікування приймає нерегулярно. У його психічному стані особливих змін не відбулося, такий залишається без позитивної динаміки. В клінічній картині на перший план виступає наростання психоорганічного синдрому. За період спостереження заяв чи запитів з міліції не було, антисоціальних вчинків не скоював.

Оскільки ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у КЗ ЛОКПЛ з 2010 року, хворіє біполярним афективним розладом, за час лікування у його психічному стані особливих змін не відбулося, а тому суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на 6 місяців.

Керуючись ст. 514 КПК України, суд, -

постановив:

заяву лікаря-психіатра Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на 6 місяців.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1