Справа № 159/1061/19
Провадження № 1-кп/159/171/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002203 від 14 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину ), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 ,повторно, 12 жовтня 2018 року близько 10 год.00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , побачив залишений без нагляду мобільний телефона на кухонному столі, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення чужого майна, викрав мобільний телефон «MEIZU моделі U-10 вартістю 1755 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Лайф» вартістю 70 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. та з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 грн., на рахунку якої були відсутні грошові кошти, що належні потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав останній майнової шкоди на загальну суму 2055 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні, визнавши час, місце, спосіб скоєння злочину, перелік викраденого майна та його вартість.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, фактичне відшкодування заподіяної шкоди, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілої, суму викраденого, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 .
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 572 ( п`ятсот сімдесят дві грн.).
Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2019 року, а саме на мобільний телефон маркимобільний телефон MEIZU моделі U-10, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 та який визнаний речовим доказом залишити у власності останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1