УХВАЛА
(про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою)
Справа № 348/377/19
Провадження № 1-кп/348/239/19

04 квітня 2019 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000865 за обвинувальним актом від 11.02.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки такий закінчується 08.04.2019 року, з огляду на те, що і надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні, вчинити інші злочини.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме не доведено, що обвинувачений може переховуватись від суду, здійснювати незаконний сплив на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні, вчиняти інші злочини.

Обвинувачений зазначив, що жодного наміру ухилятись від суду, впливати на потерпілу та свідків по іншому кримінальному провадженні, у нього немає.

Просять змінити обвинуваченому запобіжних захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила заява, в який просить кримінальне провадження розглядати в її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 08.04.2019 року.

Приймаючи рішення про можливість продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Преценденте право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання віправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.

Тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невиновності, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали.

Так, ризик переховування підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від від трьох до шести років років, а тому усвідомлюючи можливість призначення відносно нього такого покарання, обвинувачений буде намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності, і наявність сім`ї та утриманців, не зменшують такий ризик. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що опинившись на волі він зможе ухилятись від суду та не виконувати процесуальні рішення.
Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомі їх особи. Також суд враховує, що розгляд кримінального провадження ще не розпочато, потерпіла та свідки по кримінальному провадженні ще не допитані та не давали показання. В зв`язку з цим існують реальні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе чинити вплив на потерпілу та свідків.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив новий усмисний корисливий злочин, і таким чином становить небезпеку для суспільства. Також обвинуваченим не надано доказів щодо офіційного працевлаштування, що може в подальшому спонукати вчиняти корисливі злочини.

Наведені обставини переконують, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченого не зменшилась та виправдовують продовження тримання його під вартою. Відсутні належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого злочину, а також те, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на більш м`який.

Окрім цього, обставини обвинувачення ОСОБА_4 злочинного діяння, його вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватими у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, його сімейний стан та соціальне становище також свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Таким чином інші, більш м`які запобіжні заходи, не попередить існуючих ризиків та не забезпечать виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід немає.

Враховуючи викладене, а такожте, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інші правопорушення, та обставини справи, суд прийшодить до висновку про задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 задовільнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15 год. 30 хв. 02 червня 2019 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1