Справа № 159/5275/18
Провадження № 1-кп/159/413/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

представника сектору ювенальної превенції Ковельського ВП ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000717 від 04.04.2018, на підставі угоди про примирення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка, Ковельського району, Волинської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, учня 3 курсу ДНЗ «Ковельський центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вербка, Ковельського району, Волинської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 , 12.03.2018, в період часу з 12 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв., з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, залишились після закінчення уроків в навчальному кабінеті спецдисциплін монтажників санітарно-технічних систем і устаткування № 20 Державного навчального закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 10. Перебуваючи у вказаному кабінеті, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з корисливих спонукань шляхом вільного доступу від`єднали від навчального стенду «Підключення лічильника на мідних трубах» зразки обладнання, а саме: 1 м. мідної труби 28 мм. вартістю 233,19 грн., 1 м. мідної труби 18 мм. вартістю 145,40 грн., мідного трійника 28-18-28 вартістю 111,69 грн., два крани кульових «американки» в розрізі вартістю по 160 грн. кожен, одного фільтра «латунь» вартістю 49,33 грн., зворотного клапана «латунь» вартістю 140 грн., 1 комплект лічильника холодної води «американки» вартістю 200 грн., 1 кернер слюсарний 150 мм. вартістю 50 грн., лінійку металеву 50 см. вартістю 49,02 грн., муфту перехідну в розрізі «мідну» 2 шт. вартістю 30 грн. кожна. та сховали дане обладнання під верхній одяг. В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спільно продали вказане протиправно вилучене майно, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали Державному навчальному закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти» майнову шкоду на загальну суму 1358,63 грн.

Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки 4 двигунів від пральних машин, 5 електромагнітних пускачів та 2 автомобільних стартерів з навчального кабінету спецдисциплін електромонтерів Державного навчального закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти», керуючись єдиним умислом на викрадення вказаного майна, в період часу з 12 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. з 15 березня 2018 року по 27 березня 2018 року, залишившись після уроків в навчальному кабінеті спецдисциплін електромонтерів Державного навчального закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 10, шляхом вільного доступу, з-під столу викладача повторно таємно викрали ансихронний двигун від пральної машини трьохфазний з ротором в неробочому стані вартістю 100 гривень, два ансихронні двигуни від пральної машини однофазних з ротором в робочому стані вартістю 200 грн. кожен, ансихронний двигун від пральної машини трьохфазний з ротором в робочому стані вартістю 300 грн., які після цього сховали у рюкзак ОСОБА_4 та продали, тим самим розпорядившись вилученим майном на власний розсуд.

В подальшому, в період з 13 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. з 15.03.2018 по 27.03.2018, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом на заволодіння чужим майном, перебуваючи в навчальному кабінеті спецдисциплін електромонтерів Державного навчального закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 10, шляхом вільного доступу, з шафи повторно таємно викрали два електромагнітних пускачі марки «ПМЕ-111» в робочому стані вартістю 98,93 грн. кожен, три електромагнітних пускачі марки «ПМЕ-111» в неробочому стані вартістю 18 грн. кожен, два автомобільні стартери в неробочому стані вартістю 100 грн. кожен, які після цього спільно з ОСОБА_4 сховали в пакет та продали, цим самим розпорядившись протиправно вилученим майном на власний розсуд, чим спричинили Державному навчальному закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти» майнову шкоду на загальну суму 1251,86 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано зач. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

За умовами укладеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнали свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялись у вчиненому. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до укладеної угоди, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру представник потерпілого до обвинувачених немає.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди про примирення і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого та законний представник неповнолітнього обвинуваченого не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди про примирення і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого та законний представник неповнолітнього обвинуваченого не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Представник потерпілого та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено злочин, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку представника потерпілого, обвинувачених, їх захисників та законних представників, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода про примирення не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

У відповідності до вимог ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміють права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_10 та призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки один з обвинувачених є неповнолітнім, не має самостійного заробітку, суд вважає, що процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню із законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

Цивільний позов у справі не заявлявся.
В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000717 від 04.04.2018.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000717 від 04.04.2018.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: електропускач марки «ПМЕ-111», який передано на зберігання представнику потерпілого - залишити у володінні ДНЗ «КЦПТО».

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження до обвинувачених не застосовувався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 50 копійок.
Вирок на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1