Справа № 645/162/16-к
Провадження №1-кп/645/44/18
У Х В А Л А
Іменем України

12 грудня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі колегії:
Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.11.2018 р. відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30.12.2018 р.

У зв`язку з неможливістю закінчення судового розгляду до вказаного строку прокурор в судовому засіданні заявив про доцільність продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для його обрання під час досудового розслідування та у зв`язку з неможливістю закінчення судового розгляду справи до вказаного строку.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечували проти продовження вказаного запобіжного заходу, просили про обрання більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із зменшенням ризиків, на які посилався прокурор.
Інші учасники судового розгляду при вирішення вказаного питання покладались на розсуд суду.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального

провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинувачених, а саме: те, що вони обвинувачуються в скоєнні декілька кримінальних правопорушень, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних в`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілого та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи їх таким, що відповідають характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченим, відповідності особі обвинуваченому та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченим інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим та які б не існували і не розглядались на час його обрання, в судовому засіданні не встановлено.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим суд вважає необхідним продовжити строки тримання обвинувачених під вартою на 60 діб, а клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 331 484-496 КПК України , колегія суддів -
П о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою до 09 лютого 2019 року.
Обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначити суму застави у розмірі 82680,00 грн., які необхідно внести на рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: