Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3691/19
Провадження №1-кп/523/837/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

у присутності потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0006464 від 26.09.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

Встановив:

26.09.2016 року приблизно о 22:20 годині, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись при достатній видимості по вул. Заболотного зі сторони вул. Ж.Кюрі в напрямку вул. Добровольського у м. Одесі, в`їхав в межі перехрестя нерівнозначних доріг вул. Заболотного - вул. Добровольського, порушуючи п.п. 2.1, 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме діючи з необережності, будучи неуважним, не врахувавши дорожню обстановку, маючи об`єктивну можливість бачити дорожні знаки, не впевнившись у відсутності транспортних засобів, продовжуючи рух, не надав дорогу транспортному засобу, що під`їжджає до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого передньою лівою частиною автомобілю допустив зіткнення з велосипедом «Україна» під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух по головній дорозі вул. Добровольського зі сторони вул. Бочарова в напрямку вул. Марсельської м. Одесі.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №3337 від 13.12.2016р. отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-суглобового багато уламкового двох виросткового перелому лівої великогомілкової кістки з підвивихом та ушкодженням зв`язок колінного суглобу, що складає єдиний морфологічний комплекс та відповідно п. 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті визнав повністю, та пояснив, що дійсно у вказаний день та час у вересні 2016 року у вечірню годину рухався на автомобілі «Ford Transit» по другорядній дорозі вул. Заболотного в сторону вул. Добровольського у м. Одесі. На перехресті не помітив чоловіка на велосипеді, який рухався по головній вулиці Добровольського, зачепив його боковою частиною автомобілю, він впав. Після скоєння ДТП вийшов з машини, залишаючись на місці дорожньо-транспортної пригоди. Вину визнає повністю, висновки експертиз не оспорює, в добровільному порядку матеріально допомагав потерпілому з лікуванням, претензій будь-якого характеру до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення, зазначивши про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, не наполягаючи на суворій мірі покарання.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України повністю підтверджується оголошеним та дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи за №3337 від 13.12.2016р. отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-суглобового багато уламкового двох виросткового перелому лівої великогомілкової кістки з підвивихом та ушкодженням зв`язок колінного суглобу, що складає єдиний морфологічний комплекс та відповідно п. 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, встановленої під час судового розгляду, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження, експертиз не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, в тому числі експертизи, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таки чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст.286 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою, долученою стороною обвинувачення до матеріалів судового кримінального провадження, його особисте ставлення до вчиненого діяння, добровільне відшкодування завданого матеріального збитку,

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 10.10.2016 року переданий власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 30.09.2016 року було винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 .

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Статтею 174 ч.4 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, викладені обставини щодо належності майна найшли своє підтвердження у ході судового засідання; власник автомобілю ОСОБА_7 не був фігурантом у кримінальному провадженні, тобто ніякого відношення до даного кримінального провадження не має та не є особою, яка за законом несе відповідальність за дії іншої особи, крім того, при ухваленні вироку ОСОБА_5 втрачає статус обвинуваченого, цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, конфіскація майна не передбачена санкцією статті, у зв`язку з чим з метою не порушення Конституційних прав громадян та реалізації права власника розпоряджатися або користуватися своїм майном, суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що здійснювалось залучення експертів для проведення авто-технічної та транспортно - трасологічної експертиз, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, загальна сума яких складає 5792,80 гривень.

Матеріали кримінального провадження за №0006464 від 26.09.2016 року до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не пред`являвся.

Разом з цим, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позовні вимоги прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 до ОСОБА_5 про стягнення на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі 6250 гривень, оскільки зазначені витрати документально підтверджені довідкою - розрахунком за №310 від 9.12.2016р. з КУ «МКЛ №1» про вартість лікування потерпілого ОСОБА_4 , не викликають у суду сумнівів та не заперечуються обвинуваченим.

Таким чином, на підставі викладеного, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчиненого за необережності діяння, суд, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у ході судового розгляду свою вину визнав повністю, його вік, особисте ставлення до скоєного, ту обставину, що він має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, добровільно відшкодував завданий збиток, приймаючи до уваги думку прокурора та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавлення волі, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу у дохід держави є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Також за вищевказаними підставами та з урахуванням того, що ОСОБА_5 працює, хоча неофіційно та його робота безпосередньо пов`язана з керуванням транспортного засобу і є єдиним джерелом заробітку для існування, суд вважає за можливе не призначати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході судового провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 170, 174, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі ОНДІСЕ (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21) процесуальні витрати у загальній сумі 5792,80 гривень, пов`язаних із залученням експертів для проведення авто-технічної та транспортно трасологічної експертиз під час досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого у сумі 6250 гривень.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року, якою був накладений арешт на майно - скасувати.

Скасувати арешт з майна, а саме автомобілю марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 .

Речовий доказ - автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутим за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0006464 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2016 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: