Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000145 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, повернуто прокурору військової прокуратури Житомирського гарнізону,-

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 до Богунського районного суду м. Житомира для призначення нового розгляду. Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Зазначає, що зазначені в ухвалі доводи є безпідставними, а вимоги суду щодо змісту обвинувального акту не відповідають ст. 291 КПК України. Вказує, що висновки суду викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на момент складання обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_8 відбув покарання призначене вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2018 року, у виді 5 місяців арешту з утриманням на гауптвахті.

В ухвалі суду зазначено, що до Богунського районного суду м. Житомира надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000145.
Під час підготовчого судового засідання, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не зазначено повних анкетних відомостей щодо обвинуваченого, а саме в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у той час як зі змісту обвинувачення, яке йому інкримінується, на час вчинення нового злочину ОСОБА_8 мав судимість за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2018 року. Крім того, суд послався на те, що обвинувальний акт не містить відомостей про наявність або відсутність витрат на залучення експерта, їх розмір та яка установа або експерт поніс такі витрати.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, відбуваючи покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2018 року за ч.4 ст.407 КК України, у виді 5 місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті, 27.05.2018 року близько 20:00 год. перебуваючи на господарському дворі на території гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на втечу з місця позбавлення волі, скориставшись відволіканням вартової зміни ІНФОРМАЦІЯ_1 , побіг в сторону господарчої будівлі (складського приміщення) під якою стояв будівельний стелаж, вскочив на нього та виліз на кришу з якої перестрибнув огорожу гауптвахти, тим самим втік з місця відбування покарання у вигляді арешту.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у втечі з місця позбавлення волі особою, яка відбуває покарання у виді арешту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому викладено обставини, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність в ньому таких недоліків, які не можуть бути усунуті та перешкоджають призначити судовий розгляд.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено повних анкетних відомостей щодо обвинуваченого, а саме в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у той час як зі змісту обвинувачення, яке йому інкримінується, на час вчинення нового злочину ОСОБА_10 мав судимість за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2018 року. Крім того, суд зазначив, що обвинувальний акт не містить відомостей про наявність або відсутність витрат на залучення експерта, їх розмір та яка установа або експерт поніс такі витрати.
Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим.
Відповідно до ч.4 ст.89 КК України, військовослужбовці, які відбули покарання на гауптвахті замість арешту, визнаються такими, що не мають судимості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 на момент складання обвинувального акту відбув покарання призначене вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2018 року, у виді 5 місяців арешту з утриманням на гауптвахті.

Таким чином, місцевий суд дійшов невірного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 має непогашену судимість, і в обвинувальному акті зазначено не повні анкетні відомості щодо нього.
Зазначення в ухвалі про те, що обвинувальний акт не містить відомостей про наявність або відсутність витрат на залучення експерта, їх розмір та яка установа або експерт поніс такі витрати, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали кримінального провадження та дійшов помилкового висновку щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що призвело до безпідставного повернення обвинувального акту прокурору.
На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - направленню на новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000145 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, повернуто прокурору військової прокуратури Житомирського гарнізону скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: