КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки "MERSEDES-BENZGLE 250 2143" 2017 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що автомобіль на який накладено арешт належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.2017 року. Зазначає, що слідчим суддею не вказано, які відомості, сліди містяться в даному транспортному засобі, а також яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002044 від 23.02.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

16.10.2018 року постановою заступника начальника СВ Солом`янського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_9 вказане в клопотанні майно автомобіль марки "MERSEDES-BENZGLE 250 2143" 2017 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 визнано в кримінальному провадженні №0002044 від 23.02.2018 речовим доказом.

17.10.2018 року заступник начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки"MERSEDES-BENZGLE 250 2143" 2017 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

17.10.2018 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України є, на думку колегії суддів, необґрунтованими та такими, які спростовуються наданими матеріалами провадження.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки "MERSEDES-BENZGLE 250 2143" 2017 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1122/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1