ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/258/19 Справа № 202/819/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року про часткове задоволення клопотання прокурора та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має малолітню дитину 2015 року народження, та неповнолітню дитину, працює на посаді заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 31 березня 2019 року включно.

Визначено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 384 200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 31 березня 2019 року включно.

На ОСОБА_7 у разі внесення застави покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Встановлено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 31 березня 2019 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 та інших свідків, які є його підлеглими, особами, які відбувають покарання в колонії, знищити речі чи документи, до яких він має доступ та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також дані про його особу, зокрема наявність міцних соціальних зв`язків (дружини та малолітньої дитини, постійного місця проживання), відсутність попередніх судимостей, та вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання вказаним ризикам.

З урахуванням матеріального становища підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також того, що він є працездатною особою, слідчий суддя визначив ОСОБА_7 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 384 200 грн., оскільки, на переконання слідчого судді, застава в меншому в розмірі, визначеному пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі:

- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Вважає, що клопотання прокурора є невмотивованим, не підтверджується доказами, тане відповідає вимогам ст.ст.177, 183, 184 КПК України.
Вважає, що повідомлення про підозру є недостатньо аргументованим, оскільки не ґрунтується на доказах. Із доказів суду надано лише протокол допиту свідка ОСОБА_10 , та як наслідок дій останнього, протокол огляду та протокол обшуку. На думку захисника, вказаний свідок може бути зацікавленою особою та мати неприязнені стосунки з ОСОБА_7 . При цьому, прокурор в судовому засіданні не заявляв клопотання про допит свідка ОСОБА_10 , а слідчий суддя не приймав рішення із власної ініціативи про допит цього свідка, що, на його думку, є порушенням принципу безпосереднього дослідження доказів в суді.
Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги позицію підозрюваного, який не визнав себе причетним до вчинення інкримінованого йому злочині.
Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки зазначені у клопотанні прокурора ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КК України, не підтверджені доказами та необґрунтовані.
Також вважає, що суд проігнорував обов`язок прокурора, передбачений ч.1 ст. 183 КПК України про доведення того, що жоден із більш запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, апелянт зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави, на його думку, є непомірним.

Вказує, що судом не було взято до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, а саме те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі, за час перебування на службі зарекомендував себе як досвідчений працівник, до виконання службових обов`язків ставиться з відповідальністю, неодноразово нагороджений грамотами, порушеннь дисципліни не допускав, на його утриманні перебувають малолітня та неповнолітня дитина.

Адвокат ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав до апеляційного суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, яке колегією суддів не може бути розглянуто, оскільки вказане клопотання, згідно вимог ч.1 ст. 201 КПК України, повинно було бути подано до місцевого суду, а також враховуючи, що вказане клопотання було подано під час розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, думку підозрюваного та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та просили їх задовольнити, думку прокурора, якийзаперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, внесено до ЄРДР 20 листопада 2018 року за №0001429.

01 лютого 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Як видно з наявних матеріалів, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи Дніпропетровської виправної колонії (№ 89), пов`язану з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 07.11.2018 року, знаходячись біля адміністративної будівлі ДУ «Дніпровська виправна колонія №89» за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького 1а, повідомив ОСОБА_10 , який звернувся до нього з приводу умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_11 , що питання умовно-дострокового звільнення ОСОБА_11 можливо позитивно вирішити лише за умови передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 40 000 грн. В кінці листопада або на початку грудня 2018 року (точну дату під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи біля адміністративної споруди ДУ «Дніпровська виправна колонія №89» за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького 1а, погодився на пропозицію ОСОБА_10 знизити суму неправомірної вигоди з 40000 грн. до 1000 доларів США. 31.01.2019 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку № 36 по вул. Гладкова у м. Дніпрі, отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 20 000 грн. у якості частини неправомірної вигоди за надання позитивної характеристики на засудженого ОСОБА_11 для розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього.

01 лютого 2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України. Тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевірив законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив викладене у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 та інших свідків, які є його підлеглими та особами, які перебувають покарання в колонії, знищити речі чи документи, до яких він має доступ та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому колегія суддів виходить з правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) про те, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, адже це є завданням наступних етапів кримінального провадження.

В зв`язку з цим, посилання апелянта на те, що повідомлення про підозру є недостатньо аргументованим та не ґрунтується на доказах, на думку колегії суддів, є безпідставними на даному етапі кримінального провадження.

Є обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 та інших свідків, які є підлеглими підозрюваного та особами, які відбувають покарання в колонії, а також можливість знищити речі чи документи, до яких мін має доступ, та які можуть бути використані як доказами у кримінальному провадженні.

Суд вірно врахував і дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, дружину, малолітню дитину, раніше не судимий.

Посилання сторони захисту, що судом не враховано позицію підозрюваного, який не визнав свою вину в інкримінованому йому злочинів, та не доведено наявність ризиків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, не є обґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики у вигляді можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у даному провадженні, які є його підлеглими та особами, що відбувають покарання, а також можливість знищити речі та документи, до яких він, перебуваючи на посаді, має можливість доступу, я кі можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадження, є суттєвим, і цим ризикам неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягає сторона захисту, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони зводяться до оцінки доказів, що є послідуючим завданням кримінального провадження.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 рок, якою частково задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4