УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника відділу слідчого управління ДФС ОСОБА_3 , представника компанії Reiman Solution LP адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу повіреного компанії Reiman Solution LP ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000066 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва 31.07.2018 року надійшла вказана скарга повіреного компанії Reiman Solution LP ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000066 від 25.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час проведення обшуку 26.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаргу мотивовано тим, що вилучені під час проведення обшуку речі та документи є тимчасово вилученим майном, оскільки прямо не вказані в ухвалі слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку та не містять в собі інформації зазначеної в ухвалі, якою надано дозвіл на обшук.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 проти скарги заперечував, оскільки речі та документи були вилучені під час обшуку майна на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши доводи скарги та долучені до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволені клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2018 в рамках кримінального провадження № 0000066 від 25.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за адресою згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно №127186869 від 12.06.2018 року зареєстроване за ОСОБА_5 , з метою виявлення та вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування.

Враховуючи те, що вилучене під час проведення обшуку 26.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 майно входить до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 22.06.2018 року про дозвіл на проведення обшуку, а відтак не є тимчасово вилученим майном, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні скарги.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги скарги про визнання бездіяльності старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 щодо ненадання відповіді на заяву та неповернення вилученого майна незаконною, оскільки, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Отже, визнання бездіяльності незаконною виходить за межі компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 28, 236, 303, 304, 305, 306, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги повіреного компанії Reiman Solution LP ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000066 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 23 жовтня 2018 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1