печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3291/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання Приватного акціонерного товариства «Ді Ем Ді» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року у справі № 757/73640/17-к в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2019 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання ПАТ «Ді Ем Ді» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року у справі № 757/73640/17-к в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017.
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунках ПрАТ «Ді Ем Ді» () № НОМЕР_1 , відкритих в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), накладений необґрунтовано, а окрім того, необхідність цього арешту, очевидно відпала, оскільки жодних слідчих дій щодо ПрАТ «ДІ ЕМ ДІ» не здійснюється, жодне обвинувачення чи його окремий епізод не встановлений і не може бути доведений, оскільки ПрАТ «ДІ ЕМ ДІ» не причетні.
Особа, що подала клопотання в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Проте прокурор ОСОБА_4 через канцелярію суду подав повідомлення-звернення щодо зазначеного клопотання, зазначивши, що потреба в арешті майна не відпала, розгляд клопотання просить розглядати у його відсутність.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017 за фактами заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, фіктивного підприємництва, вчиненого повторно, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 205 КК України, вчинення фінансових операцій з коштами, одержаних в наслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів, вчинених організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, що призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, умисних дій, що мають ознаки маніпулювання на фондовій біржі, встановлені відповідно до закону щодо державного регулювання ринку цінних паперів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222-1 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, умисне зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді (справа № 757/73640/17-к) Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 було накладено арешт на рахунки ПрАТ «Ді Ем Ді» () № НОМЕР_2 , відкритих в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 127, в частині видатку коштів по вказаних рахунках, з можливістю їх зарахування.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Протягом досудового розслідування не встановлено, що джерело походження грошових коштів ПрАТ «Ді Ем Ді» які перебувають арештованими є предметом злочину чи отриманні незаконним шляхом.
Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на голошові кошти підприємства.
Проте за встановлених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що майно, яке належить ПрАТ «Ді Ем Ді» не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть буди використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту грошових коштів, що належать ПрАТ «Ді Ем Ді».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Приватного акціонерного товариства «Ді Ем Ді» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року у справі № 757/73640/17-к в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017 - задовольнити.
Скасувати арешт на рахунки ПрАТ «Ді Ем Ді» () № НОМЕР_2 , відкритих в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 127, в частині видатку коштів по вказаних рахунках, з можливістю їх зарахування, накладені ухвали слідчого судді печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року по справі № 757/73640/17-к.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення, підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1