Дата документу 07.05.2019 Справа № 554/3642/19
Провадження № 1кс554/6199/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12 квітня 2019 року,-
В С Т А Н О В И В:
В провадження суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, в якій він прохав внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину за ст. ст.364, 367, 382 КК України з боку слідчих прокуратури Полтавської області у кримінальному провадженні № 0000351.
Скаргу обґрунтовує тим, що у провадженні прокуратури Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 0000351 від 13.10.2017, в якому він є потерпілим. Протягом всього цього строку він звертався неодноразово до слідчих СВ прокуратури Полтавської області як і з заявами, так і з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України, просивши письмово повідомити про дату і час наданої можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування та зробити необхідні виписки та копії з матеріалів кримінального провадження, а також прохав вручити підозри винним у вчиненні злочину особам. Враховуючи відсутність відповідей у встановлені строки, звертався в порядку ст. 303 КПК України до суду зі скаргами, в тому числі щодо вручення підозри винним у скоєнні злочину особам. Проте, навіть після отримання ухвал суду, працівниками слідчого відділу прокуратури Полтавської області жодних дій вчинено не було. Враховуючи відсутність реагування на клопотання потерпілого з боку слідчих прокуратури Полтавської області, змушений звернутися до суду зі скаргою.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній підстав та прохав її задовольнити.
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, прохала в її задоволенні відмовити, оскільки заява не містить відомостей, що вказують на об`єктивні ознаки кримінального правопорушення або підготовку до нього, а внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви, а лише ті, які містять достатні дані про кримінальне правопорушення. Зазначає, що заявник скаржиться на невиконання рішення суду, однак не зазначає якого саме та не надано доказів отримання ухвали, на яку посилається заявник, уповноваженими особами СВ прокуратури Полтавської області. З реєстру судових рішень вбачається наявність по даному кримінальному провадженні лише однієї ухали, якою у задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено. Вважає, що підстави для внесення до ЄРДР по даній заяві відсутні.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 12 квітня 2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві із заявою про вчинення злочину слідчими слідчого відділення Прокуратури Полтавської області за які передбачено кримінальну відповідальність за ст.ст. 364, 367, 382 КК України.
В заяві від 12 квітня 2019 року зазначено, що в провадженні прокуратури Полтавської області знаходиться кримінальне провадження № 0000351 від 13.10.2017 відкрите за його заявою щодо вчинення злочину з боку посадових осіб ГУ МВС України у Полтавській області (перебуває у процесі ліквідації). Протягом всього цього строку він звертався неодноразово до слідчих СВ прокуратури Полтавської області як і з заявами, так і з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України, просивши письмово повідомити про дату і час наданої можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування та зробити необхідні виписки та копії з матеріалів кримінального провадження, а також прохав вручити підозри винним у вчиненні злочину особам. Враховуючи відсутність відповідей у встановлені строки, звертався в порядку ст. 303 КПК України до суду зі скаргами, в тому числі щодо вручення підозри винним у скоєнні злочину особам. Проте, навіть після отримання ухвал суду, працівниками слідчого відділу прокуратури Полтавської області жодних дій вчинено не було (а.с.9).
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що 26 квітня 2019 року за вих. № 5-2149 повідомлено заявника, посилаючись на те, що заява не містить відомостей, що вказують на об`єктивні ознаки кримінального правопорушення, а внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви, а лише ті, які містять достатні дані про кримінальне правопорушення (а.с.18).
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії слідчих слідчого відділу прокуратури Полтавської області підлягають кваліфікації за ст.ст. 364, 367, 382 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаними у заяві особами, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями слідчих прокуратури, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.
Таким чином, доводи заявника у заяві від 12 квітня 2019 року є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 12 квітня 2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12 квітня 2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1