печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ТОВ «ЛІМІК» в особі директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «ЛІМІК» в особі директора ОСОБА_3 до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003630.
В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0003630. В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею винесено ухвалу від 16.02.2018 року у справі №757/8661/18-к та накладено арешт на грошові кошти, зокрема, що належать ТОВ «ЛІМІК» та знаходяться на банківських рахунках: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» ( МФО 305299) та № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «УкрСиббанк» (МФО 351005).
Вказує, що арешт накладено не обґрунтовано, у даному кримінальному провадженні жодній посадовій особі товариства не пред`явлено повідомлення про підозру та відсутні будь-які докази вчинення ТОВ «ЛІМІК» чи його посадовими особами кримінальних правопорушень, що в цілому обумовлює необхідність скасування арешту майна.
В судове засіданні заявник не з`явився та представником ТОВ «ЛІМІК» ОСОБА_4 надано заяву, в якій остання просила розгляд справи проводити за її відсутності, підтримала клопотання про скасування арешту майна з викладених в ньому підстав, просила його задовольнити. Окрім того, долучила довідки з про відсутність грошових коштів на рахунку № НОМЕР_7 , відкритому у АТ «УкрСиббанк» та № НОМЕР_8 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ТОВ «ЛІМІК».
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте надав заяву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, проти задоволення клопотання заперечував.
Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0003630 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.
16.02.2018 року за результатами розгляду клопотання прокурора ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на кошти, зокрема, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ЛІМІК», а саме: № НОМЕР_2 та № НОМЕР_8 , які відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк» та на рахунки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які відкрито в ПАТ «Укрсиббанк».
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 16.02.2018 року про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При накладенні арешту на грошові кошти, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а саме те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що рахунок № НОМЕР_7 , відкритий у АТ «УкрСиббанк» та № НОМЕР_8 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ТОВ «ЛІМІК» мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на них, а також яким чином можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки, як вбачається із довідок про обіги та сальдо, на зазначених рахунках грошові кошти відсутні.
Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти саме з метою забезпечення збереження речового доказу на рахунку № НОМЕР_7 , відкритого у АТ «УкрСиббанк» та № НОМЕР_8 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ТОВ «ЛІМІК», а іншої мети ініціатором клопотання про накладення арешту не було зазначено та не було визначено слідчим суддею під час розгляду такого клопотання, а наданими матеріалами доведено відсутність підстав для арешту майна, а саме грошових коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_7 , відкритого у АТ «УкрСиббанк» та № НОМЕР_8 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ТОВ «ЛІМІК», а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексома відтак у цій частині клопотання підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання заявника на відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» та на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_9 , відкритих в ПАТ «УкрСиббанк» у зв`язку із тим, що він не має ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому, не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Окрім того, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею не встановлено, а відтак клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
За таких обставин, керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання ТОВ «ЛІМІК» в особі директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна- задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року в частині грошових кошті, які знаходяться на банківських рахунках, які належать ТОВ «ЛІМІК», а саме: № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» ( МФО 305299) та № НОМЕР_7 , відкритого в ПАТ «УкрСиббанк» (МФО 351005).
В задоволенні іншої частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1