Провадження № 11-сс/4823/69/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку ст.406 КПК України у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «КОНФІАНС» на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.01.2019 року про накладення арешту на майно (грошові кошти) у кримінальному провадженні № 0002718,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно (грошові кошти) у зв`язку з процесуальним керівництвом розслідування кримінального провадження № 0002718, в ході якого було встановлено, що невстановлені особи через мережу підконтрольних комерційних структур та фізичних осіб протягом 2011-2018 років організували злочинну схему, яка полягає у переведенні у готівкову форму грошових коштів, що одержані незаконним шляхом, всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», від діяльності електронних казино та букмекерських контор під брендами «1xbet», «Leon», «Фаворит», оскільки відповідно до ст. 2 вказаного Закону в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Настання зазначеного вище злочинного наслідку від «функціонування» суб`єктів господарської діяльності, про створення яких вказано вище, стає можливим, у тому числі, й у зв`язку із діяльністю службових осіб низки небанківських фінансових установ, серед яких має місце ТОВ «Конфіанс», які через «взаємодію» (господарські відносини, що зафіксовані виключно на папері) із суб`єктами господарювання з ознаками фіктивності, незаконно конвертують у готівку кошти, що мають злочинне походження, чим ухиляються від сплати податків, що входять до системи оподаткування в Україні.

Встановлено ряд розрахункових рахунків у банках, кошти на яких 15.11.2018 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що кошти здобуті злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді клопотання задоволено, накладено арешт на майно, а саме грошові кошти у національній та/або іноземній валюті, що знаходяться на момент оголошення ухвали слідчого судді про арешт майна на розрахунковому рахунку ТОВ «Конфіанс», відкритому в АТ «КІБ».

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя послався на те, що грошові кошти, які перебувають на вищевказаних рахунках, та їх рух 15.11.18. визнані речовими доказами, згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, що є підставою для накладення арешту, крім того, враховано наявність обґрунтованої підозри для даної стадії досудового розслідування, завдання арешту майна, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування зникнення втрата або знищення, використання, перетворення, пересування, передачу, відчуження, а також можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні, розумність, наслідки арешту майна для власника та з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з даною ухвалою, адвокат ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що прокурором не було доведено обґрунтованої підозри щодо вчинення правопорушення такої тяжкості, що стало б підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження а також накладення арешту у даному провадженні на майно Товариства, оскільки останнє не має жодного відношення ні до даного кримінального провадження, ні до інших, здійснює законну, добросовісну господарську діяльність, тоді як арешт усіх коштів Товариства у даному банку призведе до зупинення або надмірного обмеження такої діяльності.

Крім того, вказує, що суд поверхнево дослідив матеріали, що стали підставою для накладення арешту та залишив поза увагою те, що не встановлено конкретно розміри грошових коштів, які визнано речовими доказами, як і не встановлено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В судове засідання апеляційної інстанції апелянт не з`явився надавши заяву про слухання справи за його відсутності, апеляційну скаргу підтримав, прокурор також надав заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002718 від 01.11.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 203-1, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 209-1, ч. 2 ст. 212 КК України встановлено, що невстановлені особи через мережу підконтрольних комерційних структур та фізичних осіб протягом 2011-2018 років організували злочинну схему, яка полягає у переведенні у готівкову форму грошових коштів, що одержані незаконним шляхом, всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», від діяльності електронних казино та букмекерських контор під брендами «1xbet», «Leon», «Фаворит», оскільки відповідно до ст. 2 вказаного Закону в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Настання зазначеного вище злочинного наслідку від «функціонування» суб`єктів господарської діяльності, про створення яких вказано вище, стає можливим, у тому числі, й у зв`язку із діяльністю службових осіб низки небанківських фінансових установ, серед яких має місце ТОВ «Конфіанс», які через «взаємодію» (господарські відносини, що зафіксовані виключно на папері) із суб`єктами господарювання з ознаками фіктивності, незаконно конвертують у готівку кошти, що мають злочинне походження, чим ухиляються від сплати податків, що входять до системи оподаткування в Україні.

Встановлено, що ТОВ «Конфіанс» має розрахунковий рахунок в АТ «КІБ», грошові кошти на якому, а також їх рух 15.11.2018 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що кошти здобуті злочинним шляхом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Також зі змісту ст. 170 КПК випливає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи дійшов обґрунтованого висновку, що вказані кошти Товариства, які знаходяться на рахунках у банку можуть бути предметом кримінальних правопорушень і визнані речовими доказами, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність, наслідки арешту майна для власника стало достатніми підставами для задоволення клопотання прокурора.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не зазначено правову підставу для накладення арешту є непереконливими, оскільки такі твердження спростовуються інформацією Національного Банку України та постановою про визнання речовими доказами від 15.11.2018 року, відповідно до якої, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами, з посиланням на те, що грошові кошти можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінальних дій та отримані кримінально протиправним шляхом, всі доводи, на які посилається адвокат, як на підстави відмови у накладенні арешту, підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Позиція прокурора, що до того, що на даний час не встановлено достатніх відомостей що підтверджують злочинне походження грошових коштів ТОВ «Конфіанс» не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки на момент винесення цієї ухвали були достатні підстави для задоволення клопотання прокурора. Дані про скасування постанови про визнання цих грошових коштів речовими доказами відсутні.

Крім того, ст.174 КПК України передбачено право заявити клопотання до слідчого судді про скасування арешту майна повністю або частково, якщо сторони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на грошові кошти є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Конфіанс» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.01.2019 року про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти у національній та/або іноземній валюті, що знаходяться на момент оголошення ухвали слідчого судді про арешт майна ТОВ «Конфіанс» (код ЄРДПОУ 40233082) на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «КІБ» (МФО 322540) залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4