ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" грудня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008372 від 24.09.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та № 0009253 від 23.10.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та продовжити обвинученій ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Потерпіла підтримала думку позицію прокурора щодо необхідності продовження обвинуваченим строку дії запобіжних заходів.
Захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила змінити на більш м`який. Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який відповідно до ч. 4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років без можливості призначення альтернативних видів покарання, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про необхідність продовження відносно обвинуваченої строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».
Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, яке поєднане із насильством відносно потерпілої ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Також з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченої ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне прожовжити відносно неї запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» з покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатніми й необхідним заходом для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження.
Передбачених законом підстав для зміни запобіжних заходів на більш м`який судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 181, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 «Про зміну запобіжного заходу» - відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 17 лютого 2019 р. включно.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді "домашнього арешту" за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 20.02.2019 р. включно з покладанням на обвинувачену наступних обов`язків:
-заборонити ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22-00 до 06-00 год.
-покласти обов`язок на ОСОБА_8 прибувати до суду за першою вимогою;
Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на орган Національної поліції за мiсцем його проживання.
Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1