Тальнівський районний суд Черкаської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 704/627/18

Номер провадження № 1-кп/704/94/18

30.10.2018 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальне кримінальне провадження № 0000073 від 24.02.2018 р. за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тальне Черкаської області, українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.08.2017 р., за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, яка скоїла суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2018 року близько 18.30 год. ОСОБА_6 знаходячись неподалік домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу незаконно, протиправно, умисно, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, збула продавши за 500 грн, оперативному закупнику ОСОБА_7 наркотичний засіб, який згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/568 від 31.03.2018 року являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон загальною масою 0,084 г.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст..309 КК України.

Звернувшись до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, старший слідчий Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області майор поліції ОСОБА_8 , просить прийняти рішення про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду, посилаючись на те, що в її діях є ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 162 від 18.04.2018 року у ОСОБА_6 виявлено наявність хронічного захворювання у формі шизотипового розладу з психотичними епізодами і психопатоподібними розладами, ускладненої через вживанням опіоїдів, на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення, вона не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_6 відмічаються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розладу з психопатоподібними розладами ускладненої вживанням опіоїдів, через що вона також не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правільно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині психотичні епізоди, тривожні, фобічні, психопатоподібні розлади, процесуальні зміни емоційно-вольової сфери, мислення, прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_6 суспільно небезпечних дій, вона потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікуванням в примусовому порядку.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду, що забезпечить їй належне лікування, належний нагляд за нею та контроль за її поведінкою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджуються сукупністю досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів.

ОСОБА_6 суду пояснила, що дійсно в березні 2018 року, знаходячись неподалік домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , збула продавши наркотичний засіб жінці прізвище якої не пам`ятає.

Також в судовому засіданні було досліджено висновок судово-психіатричної експертизи № 162 від 18.04.2018 року згідно якого у ОСОБА_6 виявлено наявність хронічного захворювання у формі шизотипового розладу з психотичними епізодами і психопатоподібними розладами, ускладненої через вживанням опіоїдів, на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення, вона не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_6 відмічаються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розладу з психопатоподібними розладами ускладненої вживанням опіоїдів, через що вона також не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правільно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині психотичні епізоди, тривожні, фобічні, психопатоподібні розлади, процесуальні зміни емоційно-вольової сфери, мислення, прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_6 суспільно небезпечних дій, вона потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікуванням в примусовому порядку.

Згідно характеристики ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки Тальнівської ЦРЛ від 05.04.2018 року за №297-с ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 14.09.2016 року по даний час з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів». Шифр F-11-30.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозвязаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, доведено повністю.

Частиною 1ст.503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Пленум Верховного Суду України у п. 3Постанови № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 162 від 18.04.2018 року ОСОБА_6 потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікуванням в примусовому порядку.

У відповідності до вимог ст.19,94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених ч.2 ст.307 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, яка за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь слід застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 1430 грн. за проведення судових експертиз.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.93,94 КК України, ст.503,512,513КПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тальне Черкаської області, українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави грошові кошти в розмірі 1430 грн. за проведені експертизи.

Речові докази, а саме:

- метадон загальною масою 0,084 г. два марлевих тампони відріз газетного паперу, знищити.

- картку памяті GOOD RAM mikro SD HC 4 GB із відеозаписом незаконного збуту наркотичного засобу гр. ОСОБА_6 залишити при матеріалах кримінального провадження.

- грошові кошти в сумі 500 грн. передати в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Тальнівський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1