Справа №639/6424/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Харківському слідчому ізоляторі, про звільнення з під варти,
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що незаконно та безпідставно, в порушення вимог практики Європейського суду з прав Людини, утримується під вартою в Харківському слідчому ізоляторі, оскільки в останнє строк його тримання під вартою продовжувався ухвалою Ізюмського районного суду Харківської області від 14.11.2016 року до 12.01.2017 року. Інших судових рішень, на підставі яких він може утримуватися під вартою не існує. Таким чином він, з 12.01.2017 року, утримується під вартою незаконно, за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 підтримали вимоги скарги посилаючись на зазначені вище обставини. Обвинувачений ОСОБА_3 вважає, що на теперішній час безстроково утримується під вартою за вироком суду, який не набрав законної сили.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував посилаючись на її необґрунтованість.
Представник адміністрації ХУВП №27 в судове засідання не з`явилася про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечує посилаючись на безпідставність її вимог.
Слідчий суддя, вислухав пояснення осіб учасників процесу, дослідив матеріали справи та надані адміністрацією Харківського слідчого ізолятора матеріали особової справиОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.
При розгляді справи суд виходить з вимог ч.ч. 2, 3 ст.206 КПК України, відповідно до яких, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2015 року змінено підсудність кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та інших осіб з Краматорського міського суду Донецької області на Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.
В процесі досудового та судового слідства по справі ухвалами слідчих суддів та суду строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 був продовжений, в останнє ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2016 року на 60 днів до 12.01.2017 року.
Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та засуджено до 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані із державною службою строком на 3 роки з конфіскацією особистого майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з дня його фактичного затримання, а саме з 06.04.2015 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 зарахований строк попереднього ув`язнення з 06.04.2015 року по 21.12.2016 року у строк відбування покарання з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До набрання вироком законної сили міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 залишена без змін у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27, з можливістю внесення застави в сумі 3445000 гривень. Вирок суду законної сили не набрав.
Відповідно до ухвали судді судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 02.02.2017 року, відкрите апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених та захисників на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2016 року у відношенні ОСОБА_3 та інших осіб.
Відповідно до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2016 року, який не набрав законної сили, на теперішній час стосовно обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_3 діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст.374 КПК України.
Ухвалою Верховного суду від 05.11.2018р., задоволено подання голови Харківського апеляційного суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та інших осіб, за апеляційними скаргами обвинувачених та захисників на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2018р. передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.
Даних про зміну або скасування запобіжного заходу надані матеріали особової справи ОСОБА_3 не містять, при розгляді скарги не надано таке рішення і учасниками процесу.
Таким чином, на теперішній час підстав для звільнення ОСОБА_3 з - під варти, а від так і для задоволення скарги, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
У задоволені скарги обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Харківському слідчому ізоляторі, про звільнення з під варти, - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1