Справа № 642/237/17
Провадження № 1-кп/642/76/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Углегорська Єнакіївського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розведеного, має двох неповнолітніх дітей, 2004 та 2007 р.р. народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.10.2016 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст.15 ч.2, ст.185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 5 жовтня 2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.
28.11.2016 ОСОБА_4 з`явився до Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області для постановки на облік та був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України, про що надав підписку. Крім того, на ОСОБА_4 був покладений обов`язок з`являтись на реєстрацію 2-й вівторок кожного місяця, про що ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений. Того ж дня ОСОБА_4 отримав направлення до парку культури та відпочинку «Юність» для відпрацювання покарання згідно вироку суду у виді 80 годин громадських робіт.
ОСОБА_4 в період часу з 29.11.2016 до 19.12.2016, відпрацювавши 56 годин громадських робіт, усвідомлюючи умови відбування покарання згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 05.10.2016, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, без поважних причин, маючи прямий умисел на ухилення від відбування покарання, не з`явився до парку культури та відпочинку «Юність» для відпрацювання громадських робіт, тим самим ухилився від відбування покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, фактично обставин не оспорював, та пояснив, що він в період з 29.11.2016 до 19.12.2016, відпрацювавши 56 годин громадських робіт, перестав з`являтися до парку культури та відпочинку «Юність» для відпрацювання громадських робіт, оскільки вважав, що йому необхідно було проводити оплату за роботу. На даний час він повністю відпрацював 80 годин громадських робіт, які йому були призначені вироком суду. У скоєному щиро покаявся.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 скоїв ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, а тому його дії кваліфікує за ст. 389 ч.2 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Раніше судимий. Не працює. Розлучений, має двох дітей. За місцем проживання ДОП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області характеризується задовільно.

Відповідно до листа Холодногірського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань пробації виконання кримінальних покарань та пробації від 10.03.2017 покарання у виді 80 годин громадських робіт за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 05.10.2016 відбув повністю 9 березня 2017 року.

Згідно з досудовою доповіддю, складеної районним відділом філії ДУ «Центр пробації» Харківській області 18.03.2019, ОСОБА_4 схильний до вживання спиртних напоїв та бродячого способу життя, проживав в сараї в антисанітарних умовах. Ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства яксередній.

Орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливо лише у винятковому випадку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецидив злочину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, наведені дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, та приходить до висновку, що він потребує короткострокової ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді арешту.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і справедливим.
Суд також враховує положення ч.3 ст. 415 КПК України, відповідно до яких висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Так, підставою для скасування попереднього вироку у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року вказано незастосування судом положень ч. 1 ст. 71 КК України, попри правила призначення покарання в разі якщо в справі буде встановлено, що засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, ОСОБА_4 вчинив, не відбувши 24 години громадських робіт за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 5 жовтня 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд враховує, що відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) п ри застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного покарання за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

При складання покарань за сукупністю вироків відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

Виходячи з наведених положень ст.ст. 71, 72 КК України, враховуючи, що на час вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 не відбув 24 години громадських робіт за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 5 жовтня 2016 року, що відповідає 3 дням арешту, суд повністю приєднує вказану частину покарання до покарання в виді арешту, призначеного за новим вироком.

Оскільки на час винесення вироку ОСОБА_4 повністю відбув громадські роботи за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 5 жовтня 2016 року, слід зарахувати йому 3 дня арешту, що відповідає 24 годинам громадських робіт, в рахунок відбуття покарання за новим вироком.
Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 5 жовтня 2018 року - 24 години громадських робіт, що відповідає 3 дням арешту, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді арешту строком на 1 (один) місяць 3(три) дні.

Зарахувати в строк відбуття вказаного покарання 3 дні арешту, та остаточно визначити йому покарання, яке підлягає відбуттю, у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 для виконання даного вироку.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1