Ухвала
Іменем України

02 січня 2019 року
м. Київ
судова справа № 310/8791/17
провадження № 51-10553ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року щодо нього,
встановила:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, порушує питання про перевірку зазначеного судового рішення в касаційному порядку.
У клопотанні, долученому до касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 просить поновити йому строк касаційного оскарження вищевказаного судового рішення.
Перевіривши надані засудженим матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки її подано після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 КПК України, та підстав для його поновлення не знаходить.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 цього Кодексу касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що 30 серпня 2017 року засудженому ОСОБА_4 було вручено копію вироку Апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року.
Однак із касаційною скаргою засуджений звернувся лише 14 грудня 2018 року, тобто із суттєвим пропуском встановленого законом строку.
При цьому, у своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 не навів жодних об`єктивних причин пропуску строку касаційного оскарження, які касаційний суд міг би визнати поважними.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року щодо нього повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3