Справа № 308/9731/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018 за №0000023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.356 КК України, погодженого прокурором про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018 за №0000023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.356 КК України, погодженого прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000023 відомості про яке внесено до ЄРДР 19.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.356 КК України.

В клопотанні вказано, що як встановлено перевіркою ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2017 в жито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: на частину станції технічного обслуговування, авто мийку та магазин, які розміщені на земельній ділянці розміром 0.0843 га за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 .

В свою чергу ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2017 про накладення арешту на майно, за попередньою змовою з приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , Державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, шляхом обману та зловживання довірою, з метою незаконного заволодіння чужим майном, 21.06.2018 зареєстрував за собою право власності на будівельний комплекс в складі СТО, авто мийки, магазину та на земельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0071, площею 0,0843 га, на якій він побудований, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та які на праві спільної часткової власності належали ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та чим самим останнім було заподіяно матеріальну шкоду.

Разом з цим, в ході досудового розслідування також встановлено, що відповідно до висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів №4018 від 16.01.2016, підписи від імені ОСОБА_4 , розташовані в графі «Від імені Поручителя» перед записом « ОСОБА_4 » в Договорі поруки №65/2 від 04.02.2009, виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою, що дає підстави вважати Договір поруки №65/2 від 04.02.2009, який є одним з документів на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку табудівлю за адресою: АДРЕСА_1 , підробленим.

В клопотанні вказується, що таким чином ОСОБА_5 , за попередньою змовою з приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , Державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, на підставі підроблених документів та під час знаходження землі та будівлі під арештом, шляхом обману та зловживання довірою, з метою незаконного заволодіння чужим майном, зареєстрував за собою право власності наземельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га та будівлю станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,які на праві спільної часткової власності належали ОСОБА_4 та ОСОБА_8 чим самим останнім було заподіяно матеріальну шкоду.

15.03.2019 земельна ділянка під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га та будівля станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000023 від 19.03.2018. Так, вище зазначене нерухоме майно - є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, оскільки являються об`єктом вчиненого злочину та набуті кримінально протиправним шляхом. У зв`язку з чим до них може застосовуватись дія, частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу, тобто накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №158885580 від 07.03.2019 земельна ділянка під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га та будівля станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме майно, з метою забезпечення можливої конфіскації мана, а санкція ч.4 ст.190 КК України, передбачає конфіскацію майна.

Слідчий вказує, що необхідність накладення арешту на вище зазначені будівлі та земельну ділянку, викликана тим, що відсутність такого арешту, надає можливість подальшого розпорядження ними, шляхом укладення відповідних нотаріально-посвідчених правочинів, спрямованих як на зміну власника так і на незаконне отримання прибутку за рахунок її реалізації, що ускладнить або взагалі унеможливить повернення зазначеної будівлі у користування законного власника.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено обов`язок слідчого, прокурора вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, а саме майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину і відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України, та майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 172 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В клопотанні вказано, що враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення сторона обвинувачення вважає, за необхідне здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без виклику його власників, з метою запобігання подальшого незаконного перепродажу даних будівель та землі або вчинення інших правочинів спрямованих на зміну їхнього власника або отримання прибутку шахрайським шляхом.

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості розпоряджатись вище зазначеним нерухомим майном, шляхом подальшого укладення нотаріально-завірених правочинів та вчинення шахрайських дій, що ускладнить або взагалі унеможливить повернення зазначеного майна законним володільцям, керуючись ст. ст. 9, 40, 170-172 КПК України, слідчий просить: накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та використання на об`єкти нерухомо майна які згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , а саме на: земельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, у зв`язку із наявністю реальної загрози реалізації вказаного нерухомого майна третім особам, що унеможливить забезпечення арешту майна, прошу розглянути дане клопотання у порядку ч.2 ст. 172 КПК України, без виклику власників майна.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що слідчим не наведено відповідних доводів, що давали б можливість об`єктивно припускати, що є наявна реальна загроза реалізації вказаного нерухомого майна третім особам, що унеможливить забезпечення арешту майна, а тому слідчий суддя вирішив розгляд клопотання провести із викликом осіб, у володінні яких перебуває нерухоме майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду рапорт в якому вказав, що подане клопотання підтримує, та просить таке розглянути без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000023 відомості про яке внесено до ЄРДР 19.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.356 КК України.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, згідно відповіді начальника Ужгородського МВДВС за №5254/14-14.14/16 від 14655 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2017 було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: на частину станції технічного обслуговування, авто мийку та магазин, які розміщені на земельній ділянці розміром 0.0843 га за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 та винесено постанову державним виконавцем від 27.10.2017 року про арешт майна. 02.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна боржника на підставі скасування ухвали суду від 27.10.2017 року постановою Верховного суду України від 26.09.2018 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №158885580 від 07.03.2019 земельна ділянка під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , 141/1 станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , будівля 141/1 перебуває у власності ОСОБА_5 , а саме 18.06.2018 року зареєстровано частину та частину за ОСОБА_5 , відомості про яку внесено до реєстру приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів №4018 від 16.01.2016, підписи від імені ОСОБА_4 , розташовані в графі «Від імені Поручителя» перед записом « ОСОБА_4 » в Договорі поруки №65/2 від 04.02.2009, виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою, що дає підстави вважати Договір поруки №65/2 від 04.02.2009, який є одним з документів на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку та будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , підробленим.

Постановою слідчого від 15.03.2019 року земельна ділянка під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га та будівля станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000023 від 19.03.2018.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та доведено, необхідності накладення арешту із забороною розпорядження об`єкта нерухомо майна, які згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , а саме на: земельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та будівлю станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Разом з тим, згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з тим, відомостей про вручення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні в матеріалах клопотання відсутні, згідно доданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.356 КК України жодній особі про підозру не повідомлено.

Таким чином відсутні підстави для накладення арешту на нерухоме майно у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, а саме на: земельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та будівлю станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в цій частині.

З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що заборона користуватися нерухомим майном може завдати надмірного обмеження прав власників (володільців) майна. Заборона розпорядження вказаними майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх.

Крім того, володільці майна мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.

Таким чином, з поданих слідчим матеріалів вбачається наявність підстав для задоволення клопотання частково, зокрема, про накладення арешту на нерухоме майно, що полягає крім заборони відчужувати, також у забороні розпоряджатися таким майном, оскільки її незастосування призведе до приховування, знищення майна (ч.11 ст.170 КПК України). Обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018 за №0000023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.356 КК України, погодженого прокурором про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, який згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , а саме на: земельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0071 площею 0,0843 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та будівлю станції технічного обслуговування автомобілів, авто мийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження, але без заборони законних володільців права користування вказаним нерухомим майном до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1