Справа № 734/4314/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/113/18
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000101, відомості про яке внесені 25 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на майно, а саме, на грошові кошти у сумі 6200 грн., а саме: 14 купюр номіналом по 200 гривень; 22 купюри номіналом по 100 гривень кожна; 14 купюр номіналом по 50 гривень кожна; грошові кошти в сумі 300 гривень (1 банкнота номіналом 100 гривень, 1 банкнота номіналом 200 гривень); 100 рублів Російської Федерації; 50 Євро; мобільний телефон «Хіаомі» з двома сім-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «Водафон Україна»; довіреність на ім`я ОСОБА_10 щодо управління та користування легковим автомобілем марки «AUDI A4» з номером НОМЕР_1 ; довіреність на ім`я ОСОБА_11 щодо управління та користування легковим автомобілем марки «AUDI 100 WW A6» з номером НОМЕР_2 , довіреності не заповнені без дати з відтиском круглої печатки та написом «UAB Prime Import» - 4 шт; контрольний талон для проходження «зеленого коридору» транспортного засобу з кількістю осіб «2» номерним знаком НОМЕР_1 ; контрольний талон для проходження «зеленого коридору» транспортного засобу з кількістю осіб «2» номерним знаком НОМЕР_2 ; грошові кошти в розмірі 200 гривень (банкнотами номіналом по 50 гривень 3 шт, банкнотами номіналом по 20 гривень 2 шт та банкнотою номіналом 10 гривень); грошові кошти в сумі 635 гривень (банкнотами номіналом по 200 гривень 1 банкнота, по 50 гривень 7 банкнот, по 20 гривень 3 банкноти, по 10 гривень 1 банкнота, по 5 гривень 2 банкноти, по 1 гривні 5 банкнот), 300 рублів Російської Федерації банкнотами номіналом по 100 рублів - 3 банкноти.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення. Не застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, може призвести до втрати речей та предметів, які мають значення у кримінальному провадження.

На зазначену ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не встановлено, а стороною обвинувачення не надано доказу належності грошової суми в розмірі 6200 грн. до даного кримінального провадження та безпосередньо до нібито вчинення протиправних дій, які інкримінуються її підзахисному. Також, апелянт вказує, що в порушення п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України не враховано недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. В свою чергу, стороною обвинувачення не було доведено визнання речей та документів, клопотання про арешт яких заявлено, речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_8 та її підзахисного ОСОБА_9 , які частково підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурорів, які заперечували проти вимог поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, є відповідність цього майна, критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Завданням арешту майна є зокрема, запобігання можливості його втрати.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону, на думку апеляційного суду дотримався.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає конфіскацію майна.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає і апелянтом в апеляційній скарзі не наведено, а тому остання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000101 про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3