Справа №591/7446/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/81/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, а також збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/7446/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Сум від 04 червня 2018 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Глухів Сумської області та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України та виправданий у зв`язку з відсутністю в його діях складів цих злочинів,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

представника УВД Фонду соціального страхування України у Сумській області ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 , не оскаржуючи судове рішення в частині виправдання, просить скасувати вирок суду через невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_10 за ч.4 ст.358 КК у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу злочину, оскільки у ОСОБА_10 відсутній умисел на використання завідомо підробленого документу листка непрацездатності з внесеними неправдивими відомостями, а наявність у нього 14 днів невикористаної відпустки вказує на його звернення до медичного закладу виключно з метою отримання медичної допомоги. Крім того, захисник зазначив, що дійшовши висновку, що стан здоров`я ОСОБА_10 не потребував лікування у медичному закладі, суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, чим позбавив ОСОБА_10 можливості надати докази на підтвердження хворобливого стану.

В запереченнях на подану апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 просить залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки суд дійшов обґрунтованого висновку про використання ОСОБА_10 завідомо підробленого документу (листка непрацездатності), зважаючи, що останньому було відомо про внесення до цього документу неправдивих відомостей, а свідки, які повідомили про наявність у ОСОБА_10 ознак хвороби є зацікавленими і їх показання різняться між собою та суперечать іншим матеріалам кримінального провадження. Також вказав, що висновок суду про відсутність хвороби у ОСОБА_10 зроблений на підставі показань свідків та на обсяг обвинувачення не вплинув.

Вироком Зарічного районного суду м. Сум від 04.06.2018 ОСОБА_10 визнаний невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 і ч.1 ст.190 КК та виправданий у зв`язку з відсутністю в його діях складів цих злочинів. Одночасно цим же вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК, і йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто на користь держави 3711 грн. судових витрат.

Відповідно до вироку суду, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 07.08.2017 він звернувся до заступника головного лікаря з медичної частини КЗ «Сумська ОКЛ ім. З.Й. Красовицького» ОСОБА_14 з проханням провести його лікування від простудної хвороби, яка у свою чергу попросила лікаря-інфекціоніста ОСОБА_15 провести лікування ОСОБА_10 в умовах стаціонару цього закладу охорони здоров`я, хоча останній такого лікування не потребував. З метою створення видимості лікування ОСОБА_10 в умовах стаціонару в період з 07.08.2017 по 18.08.2017 ОСОБА_15 внесла завідомо неправдиві відомості до «Медичної картки стаціонарного хворого № 986», заведеної нею на пацієнта ОСОБА_10 про його перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого до офіційного документа листка непрацездатності серії АДЕ № 697717 від 18.08.2017 були внесені завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні в КЗ «Сумська ОКЛ ім. З.Й. Красовицького» у період з 07.08.2017 по 18.08.2017, хоча останній в період з 08.08.2017 по 13.08.2017 знаходився на відпочинку в с. Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області. 18.08.2017 у першій половині дня ОСОБА_14 зазначений підроблений документ переданий ОСОБА_10 . Реалізуючи злочинний умисел на заволодіння шляхом обману бюджетними коштами прокуратури Сумської області 28.08.2017 ОСОБА_10 звернувся з офіційним документом письмовою заявою до прокурора Сумської області ОСОБА_16 щодо надання невикористаних 12 днів щорічної відпустки у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю під час основної щорічної відпустки, зазначивши при цьому завідомо недостовірні відомості щодо втрати працездатності у період з 07.08.2017 по 18.08.2017, підробивши таким чином офіційний документ. До вказаного підробленого документу (заяви) ОСОБА_10 додав завідомо підроблений офіційний документ листок непрацездатності серії АДЕ № 697717 від 18.08.2017, використавши таким чином зазначені вище завідомо підроблені документи, внаслідок чого йому надано 12 календарних днів невикористаної відпустки у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю з 04.09.2017 по 15.09.2017 та сплачено за рахунок коштів УВД ФСС України в Сумській області та прокуратури Сумської області 21138,78 грн., якими останній незаконно заволодів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочинів, передбачених ч.1 ст.358 і ч.4 ст.358 КК щодо підроблення письмової заяви від 28.07.2017 та її використання, оскільки вона не є офіційним документом, а також про відсутність умислу на вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК щодо заволодіння шляхом обману бюджетними коштами в сумі 21138,78 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати вирок суду і виправдати обвинуваченого в повному обсязі, доводи представника фонду соціального страхування ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_10 невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 і ч.1 ст.190 КК та виправдання останнього у зв`язку з відсутністю в його діях складів цих злочинів, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі захисника не оскаржуються.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і законність, а згідно ч.1 ст.9 цього Кодексу суд зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки у разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а згідно ч.2 ст.421 цього Кодексу виправдувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасований лише у разі, якщо апеляційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник, а також на підставі апеляційної скарги обвинуваченого, його захисника з мотивів і підстав виправдання.

Зважаючи, що апеляційна скарга подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 тільки захисником і в ній не ставиться питання про оскарження вироку в частині виправдання ОСОБА_10 за ч.4 ст.358 КК з мотивів і підстав виправдання (ч.2 ст.421 КПК), стороною обвинувачення (прокурором та представником потерпілого) вирок суду в цій частині не оскаржується, то колегія суддів приходить до переконання, що судове рішення щодо ОСОБА_10 в часті його виправдання апеляційному перегляду не підлягає та повинен бути залишений без змін.

Разом з тим, вказане вище судове рішення щодо ОСОБА_10 в частині визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК, за обставин, викладених в ньому, підлягає розгляду в апеляційній інстанції і доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є певною мірою обґрунтованими та заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції при ухваленні свого вироку не в повній мірі дотримався загальних засад кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо змісту обвинувального вироку.

Зокрема, згідно ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні злочину, суд ухвалює обвинувальний вирок і, крім іншого, призначає покарання (ч.2 ст.373 «Види вироків» КПК). У мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначається (п.2 ч.3 ст.374 «Зміст вироку» КПК):

1) формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину;

2) мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини обвинувального вироку, суд першої інстанції при ухваленні рішення замість викладення формулювання обвинувачення, яке він визнав доведеним за ч.4 ст.358 КК, виклав фактичні обставини злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 і ч.1 ст.190 КК, які сторона обвинувачення вважала встановленими (згідно обвинувального акту).

Складаючи таким чином мотивувальну частину свого вироку, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_10 в використанні завідомо підробленого документу, однак не сформулював обвинувачення в цій частині у відповідності до вимог КПК і не виклав фактичних обставин вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК, у тому вигляді, які були встановлені в судовому засіданні саме судом, а не викладені органом досудового розслідування у обвинувальному акті, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту, зміст якого знайшов своє відображення і в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення, зокрема і в тому, що він звернувся до ОСОБА_14 з проханням провести його лікування від простудної хвороби, яка встановила попередній діагноз «гостра респіраторна інфекція». При цьому, мотивуючи свій висновок про використання ОСОБА_10 завідомо підробленого документа, суд першої інстанції вказав, що до останній звернувся з метою отримання листка непрацездатності, а не через хворобу, і не мав симптомів аденовірусної інфекції, внаслідок чого фактично вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, яке сторона обвинувачення вважала встановленими (згідно обвинувального акту), чим також істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, оскільки такі дії суду першої інстанції, на думку колегії суддів, фактично призвели до обмеження процесуальних прав обвинуваченого, порушивши принцип правової визначеності (якості процесуального документу) та право на справедливий суд.

Таким чином, з огляду на вказані вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині визнання ОСОБА_10 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначивши в цій частині новий судовий розгляд в суді першої інстанції і задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу захисника, оскільки під час апеляційного розгляду будь-яких клопотань з приводу дослідження доказів щодо зазначених вище обставин від учасників судового провадження не надходило, а апеляційний суд позбавлений можливості їх дослідити за власною ініціативою, що унеможливлює усунення вказаних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення (ст.404 КПК).

Що стосується інших доводів, наведених як в апеляційній скарзі, так і в запереченнях на неї, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки порушені цими учасниками судового провадження питання спочатку підлягають ретельній перевірці та безпосередньому дослідженню в судовому засіданні при новому судовому розгляді в суді першої інстанції після скасування вироку, а вже потім при наявності остаточного судового рішення бути предметом перевірки в апеляційному суді, так як суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання тощо.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Сум від 04 червня 2018 року відносно ОСОБА_17 в частині визнання його винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4