Справа № 442/1472/19
Провадження № 1-в/442/94/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області матеріали клопотання начальника ДУ "Дрогобицька виправна колонія №40" ОСОБА_2 про визначення остаточної міри покарання,
в с т а н о в и л а:
01.03.2019 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання начальника ДУ "Дрогобицька виправна колонія №40" ОСОБА_2 , в якому останній просить визначити остаточну міру покарання засудженому ОСОБА_3 в клопотанні посилається на те, що ОСОБА_3 засуджений 30.10.2015 року Заднєпровським райсудом м. Смоленська РФ за ч. 1 ст. 30 п. "г" ст.. 228.1 КК РФ до 6 років 08 місяців позбавлення волі. Ухвалою Смоленського облсуду від 23.12.2015 року вирок змінено, виважати засудженим до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.03.2017 року вирок суду від 30.10.2015 року приведено у відповідність до законодавства України, вважати засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Вказує на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 КК України термін покарання повинен становити не більше 1/2 строку передбаченого санкціями ч. 3 ст. 307 КК України покарання тобто 6 років позбавлення волі, а тому просить визначити засудженому ОСОБА_3 остаточну міру покарання.
Вивчивши матеріали клопотання та додані до неї документи приходжу до висновку, що підстави для відкриття провадження за клопотанням відсутні з наступних підстав.
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України суд першої інстанції районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.
Так, як вбачається з наданих матеріалів, Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.03.2017 року, як судом першої інстанції, приведено у відповідність до законодавства України вирок Заднєпровського райсуд м. Смоленська РФ від 30.10.2015 року, яким ОСОБА_3 вважається засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 129-129-1 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, Ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 23.03.2017 року набрала законної сили та є обов`язковою до виконання.
Приписами ст. 537 КПК України передбачено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед якого значиться повноваження місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, вирішувати питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків. Проте, у місцевого суду відсутні повноваження змінювати міру покарання, яка визначена у судовому рішенні, яке набрало законної сили.
Інститут апеляційного оскарження судових рішень є одним з елементів контролю за стадією судового розгляду кримінальних проваджень, а відтак, доводи начальника установи щодо неправильності призначеного покарання засудженому при приведенні вироку у відповідність до національного законодавства фактично зводяться до незгоди з таким покаранням і такі доводи можуть бути предметом перевірки саме судом апеляційної інстанції, і не входять до повноважень суду першої інстанції.
За таких обставин приходжу до переконання про необхідність відмови у відкритті провадження за даним клопотанням.
Керуючись ст.ст. 3, 537, 539 КПК України, суддя,
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням начальника ДУ "Дрогобицька виправна колонія №40" ОСОБА_2 про визначення остаточної міри покарання
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1