Справа №: 398/3583/18
провадження №: 1-кп/398/127/19
УХВАЛА

"15" січня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У відповідності до вимог ст. 331 КПК України судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 27 січня 2019 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин.
Прокурор вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Обвинувачений та захисник заперечує проти продовження строку тримання під вартою, вважають, що слід застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховувалось, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є умисними, тяжким злочином, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Натомість ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, тому соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання не є настільки міцними.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою закінчується 27 січня 2019 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто до 15 березня 2019 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1