УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 727/13085/18
провадження № 51-10250впс18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження №0000062 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У клопотанні захисник просить Верховний Суд в порядку частини 3 статті 34 КПК вирішити питання про направлення зазначеного кримінального провадження із Шевченківського районного суду міста Чернівці до місцевого суд іншої області відповідно до положень частини 1 статті 32 цього Кодексу. Клопотання обґрунтовано тим, що згідно з обвинувальним актом останнім місцем вчинення злочину, на думку захисника, є місто Авдіївка Донецької області, а тому відповідно до чинного на даний час розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 27/0/38-14, яким визначено територіальну підсудність справ підсудних місцевим загальним та апеляційним судам розташованим у районі проведення антитерористичної операції кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 слід направити до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
За загальним правилом територіальної підсудності кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000062 ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він з травня 2014 року на території Донецької області вступив та бере участь у терористичній організації «Донецька Народна Республіка» у складі не передбаченого законом збройного формування «бригада «Восток». За ці діяння він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 258-3 КК.
Інкримінований ОСОБА_5 злочинвважається закінченими з моменту вчинення хоча б однієї із перелічених у частині 1 статті 258-3 дій (злочин з формальним складом), безвідносно до того, чи розпочав їх учасник вчинювати конкретні терористичні злочини, або виконав будь-які дії як особа, що бере участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.
Однак, всупереч посилання захисника, відомостей про місце вступу ОСОБА_5 до терористичної організації «ДНР» обвинувальний акт не містить. Наведений органом розслідування перелік населених пунктів на території Донецької області, де обвинувачений брав участі у діяльностіне передбаченого законом збройного формування «бригада «Восток», не дає підстав вважати, що місцем вчинення останнього злочину є місто Авдіївка.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що в контексті частини 1 статті 32 КПК місце вчинення злочину може вважатися таким, що визначає територіальну юрисдикцію відповідно до першого речення цього положення лише у випадку, якщо воно встановлено з деталізацією, достатньою для визначення меж юрисдикції суду першої інстанції. Якщо встановлене органом досудового розслідування місце вчинення злочину охоплює територію, яка підпадає під юрисдикцію кількох судів, що вправі здійснювати провадження в першій інстанції, така вказівка не дозволяє визначити територіальну підсудність за загальним правилом, зазначеним у першому реченні частини 1 статті 32 КПК[1].
Місцем, де ОСОБА_5 здійснює незаконну участь в діяльності терористичної організації, є кілька населених пунктів Донецької області. Таким чином, вказівка на Донецьку область не містить достатньої деталізації для визначення, що злочин вчинено в межах територіальної юрисдикції конкретного суду першої інстанції.
Виходячи з приписів статті 32 КПК, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Із матеріалів судового провадження убачається, що в ньому досудове розслідування закінчено слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, а процесуальне керівництво забезпечується прокуратурою Чернівецької області, які розташовані в м. Чернівці.
З огляду на викладене та згідно з вимогами частини 1 статті 32 КПК Суд вважає, що кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, тому клопотання захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження №0000062 за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого за частиною 1 статті 258-3 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] http://reyestr.court.gov.ua/Review/75265920