Справа № 487/299/18
Провадження № 1-кп/487/131/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004291, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Славута Хмельницької області, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

04.11.2017 року, в період часу з 12:00 до 13:00 годин в тамбурі будинку АДРЕСА_2 , що відокремлює квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 від сходинкової клітини, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу ремонтних робіт, які останній проводив в квартирі АДРЕСА_4 . Під час конфлікту, на ґрунті неприязних стосунків, що раптово виникли, діючи умисно, ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 рукою в обличчя, після чого обидва перемістилися в приміщення квартири АДРЕСА_4 , де ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 ще чотири удари правою та лівою рукою в область обличчя, тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця нижнього повіка правого ока, саден обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та один удар коліном в область обличчя, внаслідок чого у ОСОБА_6 утворилося тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носу, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України та визнає його винуватим у умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання потерпілого ОСОБА_6 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року десь на початку 13:00 годин він, знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 , де виконував ремонтні роботи, почув сильний удар у вхідні двері. Відчинивши двері, він побачив ОСОБА_3 , який навприсядки зав`язував шнурки. При цьому ОСОБА_7 запитав його, чого він не прибирає тамбур, на що він відповів, щоб той сам прибирав, якщо йому це потрібно. На його відповідь ОСОБА_7 відреагував неадекватно та почав наносити йому удари обома руками в область обличчя, зайшовши при цьому в приміщення квартири АДРЕСА_4 . Оскільки в нього в цей день боліла спина, йому було взагалі важко розігнутися, він не мав можливості чинити опір, а ОСОБА_7 вдарив його коліном в обличчя від чого відкрилася сильна кровотеча і він зрозумів, що в нього зламаний ніс. Дружина ОСОБА_7 почала відтягувати останнього, в зв`язку з чим він зміг закрити двері, зателефонувати власнику квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_8 та повідомити про те що сталося. Після його дзвінку ОСОБА_8 приїхав, викликав поліцію, стукав у двері квартири ОСОБА_7 , але ніхто не відчинив. Коли він зібрався їхати в ЛШМД то на подвір`ї будинку він побачив ОСОБА_7 і звернув увагу поліцейських на його руки, які мали пошкодження внаслідок того, що останній наносив йому удари, а також іноді промахувався та контактував зі стінкою. В ЛШМД лікарі сказали що у нього струс мозку та зламаний ніс. Під час слідчого експерименту у відділку поліції при понятих він показував на статисті, як ОСОБА_7 наносив йому удари, проводилася фотозйомка. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Показання свідка ОСОБА_8 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року десь після 12:00 годин йому зателефонував ОСОБА_6 , який ремонтує його квартиру АДРЕСА_5 , та сказав що його побив сусід з квартири АДРЕСА_3 . Він зразу ж приїхав, зайшов у свою квартиру та побачив ОСОБА_6 , який сидів на стільці, обличчя останнього було в крові. ОСОБА_6 пояснив йому, що ОСОБА_7 постукав у двері, а коли той відкрив почав казати про прибирання в тамбурі, при цьому незадоволений відповіддю став наносити йому удари руками та ногами. Він викликав поліції, а потім возив ОСОБА_6 до ЛШМД. В той день коли приїхала поліція він бачив ОСОБА_7 та бачив у нього на руках свіжі забої на кісточках пальців.

Показання свідка ОСОБА_9 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2018 року біля 13:00 годин зустрічався з ОСОБА_7 з приводу питань ведення спільного бізнесу. ОСОБА_7 мав охайний вигляд. На кісточках рук у ОСОБА_7 були потертості та подряпини, але вони були присохлі. Про бійку він дізнався від сторонніх осіб через декілька днів.

Зазначені показання потерпілого та свідків повністю підтверджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

Заявою ОСОБА_6 на ім`я начальника Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області від 04.11.2017 року, в якій заявник просив прийняти міри до невідомого громадянина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який спричинив йому тілесні ушкодження. Дана заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Заводському ВП ГУНП за №22257 від 04.11.2017 року.

Рапортом Старшого інспектора-чергового Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 04.11.2017 року на ім`я начальника Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області, в якому відображено результати опрацювання інформації щодо обставин заяви зареєстрованої в ЄО №22257, а саме: повідомлення лікаря Дрозденко на службу 102 від 04.11.2017 року 15:38:00 про звернення ОСОБА_6 з приводу струсу головного мозку, перелому кісток носу, отриманих внаслідок побиття невідомим по вулиці Пограничній,69.

Висновоком експерта №1732 від 06.11.2017 року, зроблений при експертному дослідженні на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 06.11.2017 року, згідно якого

у ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синця нижнього повіка правого ока, саден обличчя, перелому кісток носу, які утворилися від 2-3-х ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та інше, з давністю утворення біля 3-4-х діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, які не утворювали небезпеку для життя в момент їх спричинення. Утворення наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту не виключено. Локалізація тілесних пошкоджень доступна для їх спричинення своєю рукою.

Висновоком експерта №1976/1732-17р. від 22.12.2017 року, зроблений при експертному дослідженні на підставі постанови про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 19.12.2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синця нижнього повіка правого ока, саден обличчя, перелому кісток носу, які утворилися від дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги. Між тілесними пошкодженнями та подальшим розладом здоров`я є причиний зв`язок. По ступеню тяжкості пошкодження у вигляді перелому кісток носу відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, інші тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Розміщення потерпілого та нападника на момент отримання тілесних пошкоджень могло змінюватися. Потерпілому було нанесено не менш 3-4 ударних дій. Утворення наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту малоймовірно. Утворення синця на нижньому повіку правого ока та саден на обличчі у ОСОБА_6 від нанесення удару правою чи лівою рукою не виключається. Утворення перелому кісток носу у ОСОБА_6 від нанесення удару правим або лівим коліном не виключається.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2017 року з фототаблицями, яким зафіксовані пояснення ОСОБА_6 з приводу обставин нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 04.11.2018 року, відображено порядок та механізм їх нанесення, розташування обвинуваченого та потерпілого відносно один до одного, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_6 у судовому засіданні та наявними тілесними ушкодженнями, встановленими експертними дослідженнями.

Отже, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбеера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, в яких зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому суд, аналізуючи показання ОСОБА_3 , надані ним в судовому засіданні, стосовно того що: 04.11.2018 року, точного часу не пам`ятає, він поспішав на зустріч зі своїм партнером по бізнесу ОСОБА_9 , вийшов зі своєї квартири АДРЕСА_6 , в тамбур. В той же час з квартири АДРЕСА_4 вийшов ОСОБА_6 .. Він зробив останньому зауваження з приводу бруду, на що ОСОБА_6 почав лаятися, а потім схопив його за плечі. На шум у тамбур вийшла його дружина ОСОБА_10 , тому ОСОБА_6 його відпустив і зайшов у свою квартиру. Після цього він пішов по своїх справах, а після обіду зателефонувала дружина і повідомила, що прийшов ОСОБА_8 та поводить себе буйно, вимагає його присутності. Він сказав дружині, щоб та викликала поліцію і поїхав до дому. Коли дістався місця свого проживання, поліція вже була на місці. ОСОБА_6 жодних тілесний ушкоджень він не спричиняв, звідки вони в нього могли утворитися не знає. 04.11.2018 року, зустрівшись в тамбурі, у ОСОБА_6 будь-чого незвичайного або тілесних ушкоджень не

помітив. Руки подряпав собі напередодні 04.11.2018 року, коли розвантажував на роботі товар, упав піддон. Ще до подій 04.11.2018 року він неодноразово робив зауваження як ОСОБА_6 так і ОСОБА_8 з приводу шуму та бруду у тамбурі внаслідок проведення ремонтних робіт останніми, вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони протирічать іншим доказам дослідженим при розгляді кримінального провадження та на переконання суду є способом захисту, що обраний обвинуваченим, та наданими з метою уникнути відповідальність за вчинення кримінального правопорушення.

Показання свідка ОСОБА_10 , яка під час судового розгляду пояснила, що 04.11.2017 року її чоловік ОСОБА_7 зібрався на роботу і вийшов в тамбур, вона підійшла щоб закрити двері і побачила, як ОСОБА_6 тримає її чоловіка за одяг, жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_6 не спричиняв і пішов на роботу, а останній зайшов до себе в квартиру, оцінюються судом критично, оскільки, ОСОБА_10 є дружиною обвинуваченого, тобто особою яка є зацікавленою в результаті розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 , пояснив, що зазначена ним в висновку експерта №1732 від 06.11.2017 року давність утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 3-4 доби до часу огляду, не свідчить про неможливість їх отримання потерпілим 04.11.2017 року, а тому посилання захисника обвинуваченого на неможливість отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у дату зазначену в обвинувальному акті, на думку суду, не відповідають обставинам встановленим під час судового розгляду.

За положеннями ст..9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст..6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено злочин невеликої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.67 КК України - судом не встановлено.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні, та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває. Згідно доповіді, складеної представником персоналу органу пробації: «виправлення ОСОБА_3 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення, можливе без позбавлення його волі».

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у межах санкцій ч.2 ст.125 КК України.

У кримінальному проваджені потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2755,00 грн. матеріальної та 80 000 грн. моральної шкоди.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, розглянувши заявлений цивільний позов відповідно до положень ст.1166 ЦК України, дослідивши матеріали справи, а саме фіскальні чеки з придбання лікарських препаратів та оплату медичних послуг на суму 2755,00 грн., суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди на зазначену суму.

Крім того, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвому становищі, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди потерпілому на суму 7000 грн.. При цьому посилання потерпілого на те, що розмір моральної шкоди ним обрахований з урахуванням можливих витрат на проведення майбутнього оперативного втручання з пластики носу, суд вважає необґрунтованими та такими що суперечать загальному поняттю моральної шкоди, передбаченого законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят грн.).

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 2755,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1