Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/65/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Васильків, Київської області, українцю, громадянину України, такому, що перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 15 год. 52 хв. 09 грудня 2018 року без визначення розміру застави
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області погодженого з прокурором та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що раніше встановлені ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2018 ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, та не можливість їх запобігання в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою.
Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.
Завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій про які зазначає слідчий у своєму клопотанні.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 60 днів.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.10.2018 та обрати щодо його підзахисного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до протоколу про затримання особи від 21.06.2018, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 було затримано о 19:20 год. 21.06.2018 у приміщенні службового кабінету № 406 слідчого управління ГУ НП в Кіровоградській області, без участі адвоката, що є грубим порушенням ст. 208 КПК України.
Апеляційним судом Кіровоградської області встановлений фактичний час затримання ОСОБА_8 -1200 год 21.06.2018, що підтверджує внесення слідчим завідомо недостовірних даних у протокол затримання щоб приховати вручення підозри через 2645 год після затримання і свідчить про упередженість слідчого ОСОБА_9 й прокурора ОСОБА_6 та фактичне вчинення ними службового злочину передбаченого ст. 366 КК України.
Вручення підозри після спливу 24 годин з моменту затримання особи є грубим порушенням ч. 2 ст. 278 КПК України, а відповідно до ч. 3 ст. 278 така особа підлягає негайному звільненню.
Також зазначив, що підстав для затримання ОСОБА_8 передбачених ч. 1 ст. 208 КПК немає, адже злочин було вчинено вночі 06.05.2018, а ОСОБА_8 затриманий 21.05.2018 тобто затриманий не на місці вчинення злочину, а речей, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 причетний до зазначеного злочину, досудовим слідством не встановлено і немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_8 може втекти з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, зазначив, що слідчим ОСОБА_9 , прокурором ОСОБА_6 , в порушення ст. 84 КПК України, визнано протокол впізнання, де ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 та допит підозрюваного ОСОБА_10 , у яких ОСОБА_11 звинувачує у вчинені злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вигороджуючи себе і маючи достатньо підстав обмовляє ОСОБА_8 . Слідчим суддею ОСОБА_1 при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 не врахована те, що ОСОБА_10 даючи покази працівникам поліції, під психологічним і фізичним тиском працівників поліції, обмовив ОСОБА_8 і підтвердив це особисто у судовому засіданні при продовжені, у серпні 2018 року, строків утримання під вартою ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та його підзахисного ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000200 від 06.05.2018, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
22.06.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6, п. 12 ст. 115 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що наприкінці березня місяця 2018 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не вставлено, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_10 вчинити розбійний напад на раніше знайомого йому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , з метою заволодіння майном останнього. Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 про свої наміри скоїти розбійний напад з метою наживи повідомили своїм знайомим ОСОБА_13 та ОСОБА_8 та запропонували скоїти злочин разом, на що останні погодилися.
В подальшому 05.05.2018, у вечірній час, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 виконуючи умови злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , на автомобілях марки «Mitsubishi Pajero Wagon» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та «Renault Megan» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 виїхали з м. Києва та направилися до с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області до домоволодіння ОСОБА_14 .
В ніч з 05 на 06.05.2018, прибувши до Новоархангельського району Кіровоградської області, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 залишили свої автомобілі поряд із с. Свердликове Новоархангельського району та разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 попрямували до місця проживання ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_3 , взявши з собою засоби зв`язування, а саме скотч, хомути та мотузку для зв`язування потерпілого ОСОБА_14 . Перебуваючи поряд з домоволодінням ОСОБА_14 , з метою конспірації ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 одягнули рукавиці та маски. В подальшому, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 проникли, зі сторони присадибної ділянки, на територію домоволодіння ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_3 , та почали чекати виходу ОСОБА_14 з будинку.
Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_14 , ОСОБА_10 з метою виконання взаємної домовленості з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 залишив межі домоволодіння ОСОБА_14 та з вулиці почав спостерігати за навколишньою обстановкою з метою подання сигналу тривоги в разі появлення сторонніх осіб.
Приблизно о 4 год. 06.05.2018 потерпілий ОСОБА_14 вийшов з будинку де на території вказаного домоволодіння його чекали ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_14 , може чинити опір та кликати на допомогу, вирішили вчинити вбивство останнього, з метою безперешкодного заволодіння майном останнього.
Продовжуючи свій умисел направлений на вбивство ОСОБА_14 з метою заволодіння майном останнього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , почали наносити удари в область голови та тулубу останнього, тим самим збивши ОСОБА_14 з ніг, та за допомогою хомутів та скотчу зв`язали руки та ноги потерпілого, після чого за допомогою скотчу та мотузки почали здавлювати життєво важливий орган шию потерпілого, до моменту поки потерпілий ОСОБА_14 перестав подавати ознаки життя.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 49 від 04.06.2018 тілесні ушкодження у вигляді: странгуляційної борозни у середній третині шиї, крововиливу в м`які тканини шиї по ходу борозни, перелому правої пластинки щитовидного хряща, які призвели до розвитку механічної асфіксії та мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого. Також заподіяли ряд тілесних ушкоджень, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, в той час як ОСОБА_15 спостерігав з вулиці за навколишньою обстановкою, з метою подання сигналу тривоги, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 заволоділи належними потерпілому грошовими коштами, які знаходилися в будинку ОСОБА_14 , точна сума на даний час в ході досудового розслідування не встановлена, після чого всі підозрювані з викраденим з місця вчинення злочину втекли, викрадене обернули у свою власність та розпорядились на власний розсуд.
23.06.2018 ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 19:20 год. 21.06.2018 до 19:20 год. 19.08.2018
04.07.2018 колегія суддів апеляційного суду Кіровоградської області ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2018 скасовано та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 12:00 год. 21.06.2018 до 12:00 год. 19.08.2018.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.08.2018 підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 днів, з 17:11 год. 14.08.2018 до 17:11 год. 12.10.2018.
Вказана ухвала районного суду колегією суддів апеляційного суду залишена без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У матеріалах клопотання про продовження строку тримання під вартою наявні докази, які вказують про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6, п. 12 ст. 115 КК України.
Завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій про які зазначив слідчий у своєму клопотанні.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція за п. 6, п. 12 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання на строк до 15 років або довічного позбавлення волі,правильно дійшов висновку про те, що раніше встановлені ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, та не можливість їх запобігання в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою.
Враховуючи зазначене у апеляційного суду є достатні підстави вважати, що наявні по кримінальному провадженню ризики, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

Посилання адвоката на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 , вручалося поза межами строку передбаченого ч. 2 ст. 278 КПК України, є безпідставними.
Як вбачається з наявної у матеріалах копії повідомлення про підозру від 22.06.2018 року, дійсно міститься підпис та час вручення повідомлення про підозру захисника адвоката ОСОБА_16 , який був присутнім під час вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру.
Окрім того, відповідно до ухвали апеляційного суду від 04.07.2018 року, на яку посилається захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_16 , який на той час був захисником ОСОБА_8 , про порушення слідчим строків передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді від 23.06.2018 року, не вказував.

Колегією суддів також не може бути враховано, як підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу доводи адвоката про відсутність підстав для затримання ОСОБА_8 , тому, що злочин було вчинено вночі 06.05.2018, а ОСОБА_8 затриманий 21.05.2018 тобто затриманий не на місці вчинення злочину, а речей, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 причетний до зазначеного злочину, досудовим слідством не встановлено і немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_8 може втекти з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Оскільки вказані обставини про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
Що стосується посилання захисника з приводу того, що ОСОБА_10 обмовив ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під тиском працівників поліції, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки, як зазначено самим захисником ОСОБА_10 , про зазначене підтвердив в судовому засіданні під час продовження строку тримання під вартою, тобто вказаному факту в судому засіданні було надано оцінку, однак жодних доказів з приводу тиску з боку працівників поліції не надано та в матеріалах справи не містяться посилання на звернення до органів прокуратури з метою їх перевірки.

Слідчим суддею при продовжені строку тримання під вартою підозрюваного було враховано обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що санкція за п. 6, п. 12 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.
Також слідчим суддею враховано, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винним, з огляду на його особу, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду, вливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під вартою,
На підставі викладеного та із урахуванням наведених положень кримінального процесуального закону, також, зважаючи на тяжкість злочину у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та продовжив відносно підозрюваного строк тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,3 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, та оскільки доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 197, 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2