Ухвала
Іменем України
14 січня 2019 р.

м. Київ
провадження № 51-82 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій порушує питання про скасування постановленого відносно нього судового рішення у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Також п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з постановленою відносно нього ухвалою апеляційного суду, проте, взагалі не зазначає вимоги, яке саме рішення має постановити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги, відповідно до ст. 436 КПК України.

Засуджений ОСОБА_4 , обґрунтовуючи не законність постановлених відносно нього судових рішень, переважно наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Частиною 5 статті 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч вищезазначеної вимоги ОСОБА_4 не долучив копії рішень суду першої та апеляційної інстанції.
У зв`язку з відсутністю оскаржуваних судових рішень колегія суддів позбавлена можливості визначитись, що скарги подані з дотриманням вимог ч.1 ст. 424 та ч. 2 ст. 426 КПК України, а саме після перегляду рішення в апеляційному порядку в установлений законом строк, а тому не можна вирішити питання, чи є вони предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5