Суд
Ухвала
Іменем України
08 травня 2019 року
м. Київ
справа № 420/628/18
провадження № 51- 1550 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 29 березня 2019 року, в якій ним не зазначено конкретної вимоги до суду касаційної інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги, в тому числі, вимогам п.п.3 і 5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якою передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
судове рішення, що оскаржується;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При цьому, в ухвалі від 29 березня 2019 року суд касаційної інстанції зазначив про те, що ОСОБА_4 подав скаргу на ухвалу Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року, але до скарги надав копію ухвали Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, тому Суд вказав, що скаржнику необхідно визначитись, яке саме судове рішення ним оскаржується та надати його копію.

Крім того, із зазначеної ували від 29 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 у скарзі ставив вимогу до суду касаційної інстанції про зміну ухвали апеляційного суду від 22 грудня 2018 року в частині застосування спеціальної конфіскації належних йому грошових коштів на користь держави та прийняття в цій частині нового рішення про повернення йому цих коштів. Однак, Суд дійшов висновку, що зазначена скаржником вимога не узгоджується з положеннями статей 433, 436 КПК та не грунтується на повноваженнях суду касаційної інстанції, а саме в частині прийняття нового рішення про повернення грошових коштів, адже Суд, з урахуванням зазначених норм КПК позбавлений можливості досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини в частині речових доказів.При цьому Суд в ухвалі від 29 березня 2019 року вказав, що скаржнику необхідно конкретизувати свою вимогу про зміну чи скасування оскаржуваного судового рішення, враховуючи положення статей 433, 436 КПК.
Статтею 427 КПК пунктів 3 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
судове рішення, що оскаржується;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 березня 2019 року ОСОБА_4 не врахувавши зазначених в цій ухвалі недоліків касаційної скарги та не зваживши на положення зазначених норм КПК, подав змінену касаційну скаргу, в якій посилається на незаконність ухвали Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року, при цьому до скарги долучив копію ухвали Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, щодо якої не вказує жодних обґрунтувань та вимог до суду касаційної інстанції.
Крім того, у зміненій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції змінити ухвалу апеляційного суду від 22 грудня 2018 року, скасувавши її в частині застосування спеціальної конфіскації належних йому грошових коштів на користь держави.
Суд позбавлений можливості перевірити доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо незаконності рішення суду апеляційної інстанції, оскільки скаржник не визначився, яке саме рішення апеляційного суду він вважає за необхідне переглянути судом касаційної інстанції та не конкретизував свою вимогу про зміну чи скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до положень ст.436 КПК.
За таких обставин ОСОБА_4 не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3