Справа № 706/841/16-к
УХВАЛА

22 листопада 2018 року м. Христинівка Черкаської області

Слідчий суддя Христинівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , прокурора Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , начальника СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про зобов`язання вчинити дії.

Просив визнати незаконною бездіяльність слідчого у відмові у визнанні його потерпілим та скасувати постанову від 18.10.2018 р., зобов`язати слідчих визнати його потерпілим з правом на відшкодування завданої майнової, матеріальної, моральної шкоди з визначенням цивільного відповідача в кримінальному провадженні від 15.03.2013 р.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 23.10.2018 р. він отримав постанову від 18.10.2018 р. про відмову у визнанні його потерпілим на подану 11.10.2018 р. заяву про направлення на його адресу постанови про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні від 15.03.2013 р. за заявою від 23.06.2008 р. про кримінальні злочини щодо викрадення майна та знищення бухгалтерських документів. У даному кримінальному провадженні ним було подано заяву про кримінальні злочини як потерпілим, свідчення, пояснення, докази він надавав як потерпілий, а не свідок. Тим більше ним оскаржувались дії, бездіяльність слідчих, оскаржувались постанови слідчих, прокурори не вбачали його свідком, яким оскаржувати дії та рішення слідчих неможливо.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 підтримав скаргу, посилаючись на обставини, зазначені в скарзі, вказав, що у даній справі неодноразово надавав пояснення, оскаржував постанови, Верховний Суд вимагає від нього довідку про його статус у кримінальному провадженні, йому нанесено шкоду, він возить різного роду заяви, звертається до юристів, в суд, його справи розглядаються в судах і він не може витребувати докази.

Начальник СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 у судовому засіданні висловив думку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_3 розслідуваним злочином шкоди не спричинено, матеріали кримінального провадження не містять даних про це.

Прокурор Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку, що необхідно відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Пояснив, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, тому постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є правомірною.

Заслухавши пояснення вказаних вище осіб, дослідивши матеріали за скаргою, матеріали кримінального провадження № 0000133, вважаю, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити дії необхідно відмовити з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області 15.03.2013 р. було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133. Відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 18.11.2008 р., яка зареєстрована в Христинівському РВ УМВС України в Черкаській області 20.11.2008 р. і в якій йшлося про факт незаконного, на думку заявників, знищення документів в СВК «Росішки». Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 358 КК України.

18.10.2018 р. слідчим Христинівського відділення поліції Уманського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000133.

Підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 слідчий у постанові вказав те, що ні матеріали кримінального провадження № 0000133, ні подана ОСОБА_3 заява про залучення його до провадження як потерпілого даних про спричинення останньому розслідуваним злочином шкоди, її виду та розміру не містять.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Із заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 18.11.2008 р. не вбачається, що злочин скоєний щодо них, тому підстав для вручення їм пам`яток про процесуальні права та обов`язки потерпілого не було.

У постанові слідчого від 18.10.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 зазначено, що 11.10.2018 р. на адресу Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 була подана письмова заява про визнання його потерпілим, проте в своїй заяві ОСОБА_3 не вказав, яку саме йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду та зазначив, що слідчі органи повинні надати йому постанову про визнання його потерпілим із визначенням майнової, матеріальної та моральної шкоди. Однак в матеріалах кримінального провадження № 0000133 від 15.03.2013 р., досліджених у судовому засіданні, така заява ОСОБА_3 від 11.10.2018 р.відсутня.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тобто, потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, якій на момент звернення із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілої, завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Диспозиція ч. 1 ст. 358 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, передбачає, що потерпілим у даному кримінальному провадженні може бути фізична чи юридична особа, інтересам чи правам яких була завдана шкода підробленням посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовленням підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду скарги даних про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, не встановлено, тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 у частині визнання незаконною бездіяльності слідчого у відмові у визнанні його потерпілим та скасування постанови від 18.10.2018 р. необхідно відмовити.

Крім того, ОСОБА_3 просив зобов`язати слідчих визнати його потерпілим з правом на відшкодування завданої майнової, матеріальної, моральної шкоди з визначенням цивільного відповідача в кримінальному провадженні від 15.03.2013 р.

У задоволенні вказаної вимоги скарги необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про зобов`язання слідчого визнавати особу потерпілим з правом на відшкодування завданої майнової, матеріальної, моральної шкоди з визначенням цивільного відповідача в кримінальному провадженні, звернення до слідчого судді із зазначеними вимогами не передбачені положеннями ст. 303 КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 40 ч. 5, 55 ч.ч. 1, 2, 5, 303, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1