Справа 479/754/18
Номер провадження 1-кс/474/71/19
02.04.19 року смт.Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника - адвоката обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6
захисника - адвоката обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_7
захисника - адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка заяву прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 про відвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_11 , -
21.02.2019р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду, в порядку ст. ст. 34 ч.ч.1,2 КПК України, надійшла для розгляду по суті заява прокурора про відвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_11 .
Заява прокурора ОСОБА_10 про відвід мотивована наявністю обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді (п.4 ч.1 ст. 75 КПК України), з огляду на те, що голова Кривоозерської районної державної адміністрації ОСОБА_5 та начальник відділу освіти вказаної РДА ОСОБА_4 тривалий час перебувають на вказаних посадах і є службовими особами, які займають відповідальне становище, вони ж тривалий час працюють у Кривоозерському районі, що ставить під сумнів неупередженість та справедливість судового розгляду. Крім того посилається на суспільний резонанс розслідування, те, що розгляд вказаного кримінального провадження може негативно вплинути на ефективне здійснення правосуддя, та мотивує необхідність відводу судді і метою забезпечення вимог діючого законодавства щодо об`єктивного та швидкого розгляду вказаного кримінального провадження, та посилається, що всі ці обставини можуть негативно вплинути на кінцеве рішення по справі. В цій же заяві зазначає, що відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя є неупередженим, якщо немає доказів протилежного, та що ним повинні бути надані гарантії, які б виключали будь які законні сумніви стосовно цього.
В судовому засідання прокурор підтримав клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечили проти задоволення відводу, за його необґрунтованістю, та вмотиваністю лише суто суб`єктивними припущеннями прокурора. Вони ж висловили думку, що в такий спосіб має місце зловживання прокурором своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи та намагання в будь який спосіб домогтися її перенаправлення на розгляд до Первомайського міськрайонного суду, оскільки обставини викладені у цьому клопотанні ідентичні обставинам які були викладені у клопотанні керівника Первомайської місцевої прокуратуру в якому він клопотав про зміну підсудності розгляду цієї справи та скерування її до Первомайського міськрайонного суду, та за результатами розгляду якого Апеляційним судом Миколаївської області в його задоволенні було відмовлено. Крім того, зазначили, що в межах даного кримінального провадження відводи заявлені двом попереднім прокурорам судом були задоволені. Посилалися також на практику ЄСПЛ, та що визначені прокурором інші обставин що викликають сумніви у упередженості судді, а саме забезпечити швидкий та об`єктивний розгляд справи, суспільний резонанс цієї справи, не є такими в розумінні п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 заперечила проти відводу, з огляду на те, що неупередженість судді презумується доки не буде доведено протилежно, що узгоджується з практикою ЄСПЛ. Заявлений же відвід не містить фактів неупередженості судді, які крім того можна перевірити та підтвердити відповідними доказами, він містить лише обставини, які по своїй суті не є фактами, не підтвердженні відповідними доказами, та не можуть свідчити про неупередженість судді. А такі дії прокурора свідчать лише про намагання затягнути розгляд справи.
Адвокат ОСОБА_6 заперечила проти відводу, з підстав його необґрунтованості, та не підтвердження доказами,та посилалася на рішення ЄСПЛ, відповідно до яких особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.
Суддя ОСОБА_11 про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася.
Оцінивши наведенні у заяві доводи щодо підстав для відвід судді, дослідивши докази щодо обставин повідомлених у заяві про відвід, суд встановив наступне.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, при чому ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід має бути мотивованим.
У відповідності до ч.ч. 1 та 3 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, який визначений ст. 22 КПК України, відображений, зокрема у приписах глави 4 КПК України Докази і доказування.
Таким чином з комплексного аналізу чинного процесуального кримінального законодавства слідує, що обов`язок доказування обґрунтованості заяви про відвід слідчого судді покладається на особу, яка звернулася з вказаною заявою до суду, при чому суд, в межах своїх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок.
Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру, § 118; Micallef проти Мальти, § 93).
При цьому, у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).
У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).
Заявник не навів жодної обґрунтованої обставини на підтвердження обставин викладених у заяві про відвід, яка ґрунтується лише на доводах, що не є об`єктивно виправданими, та є формальними міркуваннями заявника. Обставини викладені у заяві про відвід направлені на зловживання правами і жодним чином не пов`язані із виконанням суддею покладених на неї обов`язків під час розгляду справи.
Отже, вивчивши заяву про відвід судді ОСОБА_11 , заслухавши думку захисників, обвинувачених, які просили відмовити у відводі, суд приходить до висновку, що доводи прокурора викладені в заяві про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, а також доказів, що ставлять під сумнів упередженість судді під час розгляду кримінального провадження, та які б унеможливлювали ухвалення нею об`єктивного судового рішення у розгляді справи, при чому заявлений відвід мотивований на суб`єктивних судженнях заявника, з огляду на що заява про відвід задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75,76,81,309, КПК України, суд, -
В задоволенні заяви прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 про відвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_11 , - відмовити.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Ухвала в повному обсязі виготовлена 03.04.2019р.

Суддя ОСОБА_1