Провадження №1-кс/331/729/2019
Справа № 331/5790/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2019 року місто Запоріжжя
ВСТАНОВИВ :
Вищевказане вилучене майно є тимчасово вилученим, а тому підлягає поверненню власнику.
З метою повернення вилученого під час обшуку зазначеного майна, 8.01.2019 р. заявник звернувся до УСБУ в Запорізькій області з клопотанням про повернення вилученого майна його власнику. Станом на день звернення до суду з цією скаргою заявник відповіді не отримав, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду зі скаргою в порядку статті 303 КПК України.
В суді представник заявника вимоги, викладені в скарзі, підтримав та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що ТОВ « Інтершина УА» з 2016 року використовує вищезазначене майно в своїй господарській діяльності на підставі договорів, контрактів із замовниками. На теперішній час товариство позбавлено такої можливості, у зв`язку з чим не має можливості виконувати договорні зобов`язання, несе значні збитки. А тому, додатково просить слідчого суддю поновити заявнику права добросовісного власника зазначеного майна шляхом надання можливості його використання у виробничому процесі, без права відчуження, а також з правом здійснення реалізації виготовленої продукції.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника заявника, перевіривши їх матеріалами справи, взявши до уваги думку прокурора , приходить до такого.
Згідно Акту прийому передачі, затвердженого 21 грудня 2018 року начальником СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 , вищезазначене майно передано на тимчасове відповідальне зберігання представнику ПрАТ « Росава» ОСОБА_10 .
В суді встановлено, що заявник - ТОВ « Інтершина УА» є власником вищепереліченого майна, яке він просить йому повернути, що підтверджується наявними в матеріалах справи : договором купівлі- продажу № 1/22-15 від 22.12.2015 р., специфікацією № 1 до Договору купівлі- продажу № 1/22-15 від 22.12.2015 р., рахунком фактурою № 1 від 28.12.2015 р., рахунком фактурою № 2 від 30.12.2015 р., видатковою накладною № 1 від 28.12.2015 р., рахунком фактурою № 6 від 15.08.2016 р., видатковою накладною № 6 від 15.08.2016 р., видатковою накладною № 37 від 9.12.2016 р., видатковою накладною № 2 від 13.01.2016 р., специфікацією № 2 до Договору купівлі- продажу № 1/22-15 від 22.12.2015 р., специфікацією № 6 до Договору купівлі- продажу № 1/22-15 від 22.12.2015 р.
Згідно частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшукуваного житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, що якого прямо надано дозвіл відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2018 року прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення майна, яке заявник просить повернути як тимчасово вилучене майно.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що вилучені під час проведення наведеного обшуку речі не відповідають, зазначеному в ухвалі слідчого судді від 11 грудня 2018 року, переліку майна щодо якого прямо надано дозвіл відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
На підставі наведених норм кримінального процесуального законодавства та встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане у скарзі майно не є тимчасово вилученим, а отже і таким, що підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98-100,167-169,235-236,303,309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
В решті заявлених вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1
31.01.2019