Справа № 640/894/19
н/п 1-кс/640/1696/19
УХВАЛА
"01" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
1. Грошові кошти, у кількості 4000 гривень, купюрами, номіналом по 200 гривень;
3. Клаптик паперу білого кольору з рукописними записами, що починаються за тексту «12.11-1» та закінчуються текстом «3/800=7200 гр».
В ході досудового розслідування встановлено, що група службових осіб ГУНП в Харківській області вимагають неправомірну вигоду від фізичної особи за непритягнення до адміністративної відповідальності за незаконні дії на території одного з районів Харківської області, що обслуговується вказаними поліцейськими.
28.01.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2019 про дозвіл на проведення обшуку в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований та проживає гр. ОСОБА_4 , було проведено обшук вказаного приміщення, в ході якого було виявлене і вилучене майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
Як зазначено слідчим, предмети, вилучені в ході проведення слідчої дії - обшуку в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований та проживає гр. ОСОБА_4 , відповідають критеріям статті 98 КПК України, та можуть свідчити про причетність вказаної особи та інших осіб до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Гр. ОСОБА_4 підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, додатковим покаранням за вчинення якого визначено конфіскацію майна.
Слідчим зазначено, що з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, а також з метою забезпечення можливої подальшої конфіскації майна, як додаткового покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні вилучене під час обшуку квартири за місцем мешкання та реєстрації гр. ОСОБА_4 .
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Прокурор ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд поданого слідчим клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду заяву про розгляд поданого слідчим клопотання про арешт вилученого у ОСОБА_4 без їх участі, заперечуючи проти його задоволення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 28.01.2019 р. під час проведення обшуку в квартирі за місцем мешкання та реєстрації гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному в клопотанні майні, що належить ОСОБА_4 , яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, що передбачає санкція даної частини статті 368 Кримінального кодексу України, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене 28.01.2019 р. під час проведення обшуку в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований та проживає гр. ОСОБА_4 , майно, що належить ОСОБА_4 , а саме:
1. Грошові кошти, у кількості 4000 гривень, купюрами, номіналом по 200 гривень;
3. Клаптик паперу білого кольору з рукописними записами, що починаються за тексту «12.11-1» та закінчуються текстом «3/800=7200 гр».
Місцем зберігання арештованого майна визначити Управління СБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1