ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 317/961/17
провадження №51-4415км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , несудимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої й апеляційної інстанцій ОСОБА_8 , на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 6 грудня 2017 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 2 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджено:

- за ч. 1 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 вказаного Кодексу ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК.
Апеляційний суд Запорізької області ухвалою від 6 грудня 2017 року вирок залишив без зміни.
ОСОБА_7 визнано винуватою в тому, що вона повторно вчинила незаконний збут наркотичних засобів за таких обставин.
24 січня 2017 року під час проходження курсу лікування в Запорізькому обласному наркологічному диспансері ОСОБА_7 отримала для особистого вживання 1200 мг медичного препарату «Метадон-ЗН» в таблетках, що містить наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено. Таблетки вона перевезла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де їх зберігала.

Цього ж дня близько 11:40усупереч вимогам статей 7, 8, 12, 13, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 березня 2012 року № 200, ОСОБА_7 , діючи з корисливим мотивом та з метою збуту наркотичних засобів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збула ОСОБА_9 , якому в установленому законом порядку доручено проведення контролю за вчиненням злочину, за 240 грн зіп-пакет із двома таблетками білого кольору, у складі яких згідно з висновком експерта від 8 лютого 2017 року № 7-187 виявлено 0,0179 г наркотичного засобу метадону.

Крім того, 3 лютого 2017 року під час проходження курсу лікування в зазначеному диспансері ОСОБА_7 отримала для особистого вживання 1200 мг медичного препарату «Метадон-ЗН» в таблетках, до складу якого входить наркотичний засіб «метадон», обіг якого обмежено, які вона перевезла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де їх зберігала.
11 лютого 2017 року близько 11:15 ОСОБА_7 , діючи повторно з корисливим мотивом та з метою збуту наркотичних засобів, перебуваючи на перехресті вулиць Кірова і Тельмана в смт Кушугум Запорізького району Запорізької області, незаконно збула ОСОБА_9 , якому в установленому законом порядку доручено проведення контролю за вчиненням злочину, за 360 грн зіп-пакет із трьома таблетками білого кольору, у складі яких згідно з висновком експерта від 3 березня 2017 року № 7-311 виявлено 0,09 г наркотичного засобу метадону.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційної інстанції та призначити новий розгляд в апеляційному суді у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі обвинуваченої. На обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що:
- суд усупереч вимогам ст. 69 КК при призначенні ОСОБА_7 покарання лише перелічив обставини, що пом`якшують покарання, і жодним чином не вмотивував рішення щодо можливості призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом;
- суд в порушення вимогам ст. 69 КК, ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не вказав, які саме обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 правопорушень;
- суд безпідставно виключив з обставин, що обтяжують покарання, вчинення ОСОБА_7 злочинів у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, через відсутність про це доказів у провадженні, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 27 лютого 2017 року № 128 встановлено, що ОСОБА_7 в період вчинення правопорушень перебувала у стані наркотичного сп`яніння;
- апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу прокурора на вирок суду без задоволення, належним чином не вмотивував рішення про його законність у частині застосування статей 69, 75 КК та виключення обтяжуючої покарання обставини, а лише зробив посилання на обґрунтованість вироку;
- апеляційний суд не звернув уваги на те, що суд першої інстанції не розмежував підстав для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст. 69 КК та звільнення від відбування покарання з випробуванням;
- з урахуванням того, що обвинувачена вчинила два епізоди тяжкого злочину збуту наркотичних засобів з корисливих мотивів, її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів без застосування реального позбавлення волі неможливе.

Позиції учасників судового провадження
Від учасників судового розгляду заперечень на касаційну скаргу не надходило.
У судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу, а захисник (у режимі відеоконференції)зазначила, що ухвала Апеляційного суду Запорізької області щодо ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і просила залишити її без зміни.

Мотиви Суду
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації її дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Що стосується доводів прокурора, викладених у касаційній скарзі, про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через м`якість, то вони, на думку Суду, є необгрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Частиною 1 ст. 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК.

Згідно зі ст. 75 цього Кодексу в разі, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст. 12 КК відносяться до категорії тяжких злочинів.

Разом із цим суд урахував:

- пом`якшуючі покарання обставини, якими суд визнав повне визнання обвинуваченою вини у вчиненні злочинів, її щире каяття й активне сприяння у розкритті злочину;
- відсутність обтяжуючих обставин;
- дані про особуОСОБА_7 , котра раніше не була судима, має постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, проходить курс замісної підтримуючої терапії, є інвалідом третьої групи, має ряд хронічних захворювань, про які зазначено у вироку, на утриманні має неповнолітню дитину і матір пенсійного віку, які проживають разом із нею та потребують догляду й піклування.

Зваживши на зазначені обставини та на те, що вчинені обвинуваченою злочини не призвели до фактичного настання суспільно-небезпечних наслідків, суд дійшов висновку, що такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості скоєних правопорушень, тому з урахуванням положень статей 50, 65 ККобґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 цього Кодексу.
За таких обставин суд вважав, що, виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливі без ізоляції її від суспільства і що можна застосувати до неї положення статей 75 та 76 КК, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

На думку Суду, призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК, залишене без змін судом апеляційної інстанції, є обґрунтованим і необхідним для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи у скарзі прокурора про те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 69 КК, ст. 370 КПК не вказав, які саме обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 правопорушень, не є переконливими, оскільки у вироку суд навів належні мотиви щодо обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Посилання прокурора у скарзі на те, що суд першої інстанції не розмежував підстав для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст. 69 КК та для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у цілому не спростовують правильності висновків суду в цій частині, оскільки вказані обставини було підтверджено відповідними матеріалами кримінального провадження й обґрунтовано враховано при винесенні судового рішення.
Суд вважає безпідставними доводи у скарзі про необґрунтоване виключення районним судом з обставин, що обтяжують покарання, вчинення ОСОБА_7 злочинів у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, оскільки зазначеним обставинам суд надав належну оцінку і відповідно до ч. 2 ст. 67 КК в цьому провадженні виключив з обтяжуючих обставин вчинення злочину особою, котра перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, у зв`язку із непідтвердженням зазначеного жодним доказом у кримінальному провадженні. Такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що обвинувачена є учасником програми замісної підтримувальної терапії зі щоденним прийняттям препарату «Метадон» за призначенням лікаря.

Врахувавши вказану обставину, суд дійшов обґрунтованого висновку, що навіть наявність у ОСОБА_7 підтвердженого стану наркотичного сп`яніння під час вчинення нею злочинів (згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 27 лютого 2017 року №128), не може вважатись обтяжуючою обставиною в розумінні положень ст. 67 КК.
Як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи, в тому числі щодо застосування статей 69, 75 КК та виключення обтяжуючої покарання обставини, належним чином перевірив апеляційний суд і надав на них обґрунтовані відповіді.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Таким чином, підстав для задоволення скарги та скасування судового рішення не встановлено.
Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 6 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3