КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 13 березня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, з середньою загальною освітою, одружений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участі: прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 до 14 жовтня 2018 року включно, без визначення застави.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , обставини та його наслідки, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного у їх сукупності, При цьому, слідчий суддя не погодився з вимогами клопотання слідчого про продовження тримання під вартою підозрюваному на 60 днів, оскільки даний термін виходить за межі строку досудового розслідування встановленого постановою керівника прокуратури від 10 вересня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року та відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_14 .

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою не дотримано вимог ст. 178 КПК України та не враховано Постанову Пленуму ВС України від 25 квітня 2003 року № 4.
Так, оцінюючи наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків слідчим суддею не прийнято до уваги дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, сім`ю, на утриманні вагітну дружину, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий.
Крім того, не враховано і те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою не містить доводів та доказів, які з достатньою вірогідністю вказують, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатимуть ризикам вказаним у клопотанні, а висновок про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 виключно з мотивів тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення на переконання захисника суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 18 липня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002803, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
18 липня 2018 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 14 вересня 2018 року, без визначення застави.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 від 10 вересня 2018 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 14 жовтня 2018 року.

10 вересня 2018 року старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 , до 12 листопада 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року вказане клопотання слідчого було задоволено частково, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 , до 14 жовтня 2018 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 , перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_15 перебуваючи на волі незаконно впливати на свідків, потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню, та вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вищевикладене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_12 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не було враховано дані про особу підозрюваного, зокрема, те, він має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, сім`ю, на утриманні вагітну дружину, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий,не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_13 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та обставини, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційної скарги.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

При цьому, колегія суддів враховує те, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився ще у жовтня 2018 року, а також те, що 22 грудня 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 направлено до суду першої інстанції, для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 до 14 жовтня 2018 року включно, без визначення застави,- залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/72/2019 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1