Справа № 471/194/18
Номер провадження 1-кс/473/541/2019

УХВАЛА
Іменем України

"04" квітня 2019 р. м. Вознесенськ
Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3
слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у формі постанови від 07 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000400 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР 20.06.2013 року

В С Т А Н О В И В:

На підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 22 березня 2019 року визначено підсудність скарги ОСОБА_3 за Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області.
Ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2019 року за вказаною скаргою відкрито провадження.
Згідно із скаргою ОСОБА_3 вона, як потерпіла у кримінальному провадженні, просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 07 лютого 2019 року та зобов`язати слідчого Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 витребувати з Держгеокадастру особову справу ОСОБА_5 , реєстраційну справу, відповідно до інструкції встановлення меж затвердженої наказом від 18 травня 2010 року №376, список межових знаків переданих на зберігання з вказівкою номерів межових знаків, витребувати геодеційну зйомку земельних ділянок; витребувати документи ФОП ОСОБА_6 яка лише в 2013 році була призначена землевпорядником та була внесена до єдиного реєстру атестованих землевпорядників, не мала права на виконання ніякої документації в 2006 році.
Вказує про недотримання слідчим вимог ст.223 КПК України при винесенні оскаржуваної постанови, а також про те, що постанова винесена заднім числом у той час, як слідчий перебував у відпустці.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала.
Слідчий заперечувала проти задоволення скарги, вказавши, що немає потреби у витребувані зазначених скаржником документів, а акт про встановлення меж земельної ділянки відсутній.
Прокурор до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а тому відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне розглядати скаргу у його відсутності.
Враховуючи пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000400, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій
Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 від 30.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 07 лютого 2019 року чи від 07 січня 2019 в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 05.02.2019 року про витребування документів - відмовлено. Постанова слідчого обґрунтована лише тим, що на думку слідчого: «на даний час відсутня необхідність у витребуванні вищевказаних документів».
Пункт 18 ч.1 ст.3 КПК України вказує про те, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
В даному випадку слід оцінити законність та обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови слідчого.
При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України).
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту..
Вимоги до постанови слідчого, як до процесуального рішення, містяться в ч.3 та ч.5 ст.110 КПК України, згідно із якими рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне. Постанова слідчого складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
В даному випадку оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_4 від 07 лютого 2019 року чи від 07 січня 2019 року вимогам ч.5 ст.110 КПК України не відповідає, оскільки в ній взагалі не вказано мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування. Підстави для відмови в задоволенні клопотання потерпілої, а саме «на даний час відсутня необхідність у витребуванні вищевказаних документів». - є формальними та свідчать про неналежне виконання слідчим обов`язків, передбачених ч.4 ст.38, ч.1 ст.92 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення скарги в частині вимоги про скасування оскаржуваної постанови з огляду на її невідповідність вимогам ст.110 КПК України. Крім того, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання потерпілої про витребування вказаних нею доказів.
Керуючись ст.220, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07 січня 2019 року чи від 07 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000400 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР 20.06.2013 року - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07 січня 2019 року чи від 07 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000400 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР 20.06.2013 року.
Зобов`язати слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 витребувати з Держгеокадастру особову справу Котової, реєстраційну справу, відповідно до інструкції встановлення меж затвердженої наказом від 18 травня 2010 року №376, список межових знаків переданих на зберігання з вказівкою номерів межових знаків, витребувати геодезійну зйомку земельних ділянок; документи ФОП ОСОБА_6 про призначення землевпорядником.
Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ч.3 ст.307 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1