Справа № 206/744/19
Провадження № 1-кп/206/171/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2019 р.Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000891 від 23.08.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Зугдіді, Грузія, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, маючий середню освіту, незареєстрованого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисник-адвоката ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185, КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 22.08.2018 року о 12.00 годин, прибув до приміщення торгівельної зали магазину ТОВ «АТБ маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, будинок 21. У цей же день, приблизно о 12.08 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину, підійшов до стелажів відділу алкогольних напоїв, на яких була розміщена алкогольна продукція магазину. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме коньяку «Tigran» 0,5 л., 5 зірок. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, у цей же день, приблизно о 12:10 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, взяв одну пляшку алкогольного напою, а саме коньяку «Tigran» 0,5 л., 5 зірок, вартістю 256 гривень, та поклав її у сумку чорного кольору, що була у нього з собою. Далі, з метою полегшення реалізації своїх злочинних намірів та подальшого безперешкодного залишення приміщення магазину, ОСОБА_3 , сховав викрадене майно у сумку чорного кольору, впевнившись, що охорона біля кас зазначеного магазину відсутня, пройшов лінію касової зони не розрахувавшись за взятий ним товар, однак одразу був затриманий працівниками охорони магазину біля касової зони.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними, незаконними діями, ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2445/18 від 28.08.2018 року, міг заподіяти ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на суму 256 гривень 00 копійок. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення визнав повністю. Разом з тим суду пояснив, що 22.08.2018 року о 12.00 годин, прибув до приміщення торгівельної зали магазину ТОВ «АТБ Маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, будинок 21. У цей же день, приблизно о 12 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину, підійшов до стелажів взяв одну пляшку коньяку та поклав її у сумку чорного кольору, що була у нього з собою. Далі, пройшов лінію касової зони не розрахувавшись за взятий ним товар, однак одразу був затриманий працівниками охорони вказаного магазину біля касової зони. Окрім, того обвинувачений ОСОБА_3 , підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається. Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив усі фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, та суду пояснив, що він працює в управлінні охорони магазину ТОВ «АТБ-Маркет», 22.08.2018 року точного часу не пам`ятає, йому зателефонував охоронець магазину ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, будинок 21 та повідомив, що сталася крадіжка, а саме обвинувачений ОСОБА_3 взяв одну пляшку коньяку з торгівельної полиці та поклав її у сумку, що була у нього з собою та не розрахувавшись за товар намагався вийти з зазначеного магазину, де біля касової зони був затриманий охоронцем ТОВ «АТБ-Маркет». Цивільний позов не заявляв. Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності її показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції. В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду. Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та представника потерпілого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 97-98), за місцем мешкання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 100). Обставина, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Щодо обствини, а саме рецидив злочину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , яка вказана у обвинувальному акті, суд не приймає її до уваги, з наступних підстав.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України засуджено до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 КК України, особа вважається такою що не має судимість: засуджена до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вона протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

В судовому засіданні прокурором надано довідку Ленінського районного суду м. Харкова від 15.03.2019 року, відповідно до якої штраф у розмірі 17000 гривен за вироком Ленінського районного суду м. Харкова 13.04.2017 року засудженим ОСОБА_3 сплачено в повному обсязі 13.04.2017 року.

Як вбачається з обвинувального акту, злочин у вчиненні якого обвинувачеються ОСОБА_3 скоєно 22.08.2018 року, тобто на момент скоєння останнім кримінального правопорушення відповідно до ч. 5 ст. 89 КК України судимість за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року вже була погашення, а відтак обставина яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як рецидив злочину, зазначена стороною обвинувачення у обвинувальному акті, не може бути прийнята судом при ухваленні вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи викладене, приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання в межах санкції статті, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні не обирався.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.50,65,66,67, 75, 76, 100, 124 КК України,ст. 342-380 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185, КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_8 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2445/18 від 28.08.2018 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок (т. 1 а.п.19).
Речові докази по справі:
- коньяк «Tigran» 5 зірок, об`ємом 0,5 л. у кількості 1 шт., який визнано речовими доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 23.08.2018 року та переданий на відповідальне зберігання згідно зберігальної розписки ОСОБА_9 (т.1 а.п. 23-24) повернути власнику за належністю ТОВ «АТБ-Маркет», магазин «Продукти-18»;
- DVD-R диск із двома відеофайлами з камер відеоспостереження ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-18», який визнано речовими доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.09.2018 року (т.1 а.п.50) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000891. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1