Справа № 211/2884/18
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі колегії суддів: головуючого, судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

Учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.15 ч.3-115 ч.2 п.2, 129 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та незакінченому замаху на вчинення умисного вбивства малолітньої дитини доньки ОСОБА_9 , 2013 р.народження,вчинених ІНФОРМАЦІЯ_1 в стані алкогольного сп`яніння та викликаному вживанням наркотичних засобів.

Прокурором заявлено письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на шістдесят днів.

Обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечували, вказують на можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення, має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 10.05.2018 р. обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, який ухвалою суду від 18.10.2018 р. продовжено до 17.12.2018 р.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини зокрема у справах «Харченко проти України», «Єлоєв проти України», Фельдман проти України», Ходорковський проти Росії, Сааді проти Сполученого Королівства, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних більш м`яких запобіжних заходів замість тримання під вартою. Дотримання принципу пропорційності між важливістю негайного виконання зобов`язання, та важливістю забезпечення права на свободу в демократичному суспільстві.

Зважаючи на викладене, суд все ж приходить до висновку, що обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися, та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурором доведено, що ОСОБА_7 обвинувачується в особливо тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Обвинувачений до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав разом з малолітньою донькою ОСОБА_10 , 2013 р. народження, за адресою по АДРЕСА_1 , відносно якої, згідно пред`явленого обвинувачення, намагався вичинити замах на її життя; проживав з матір`ю, батьком та братом за вказаною адресою, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як домашній арешт обвинуваченому може ставити під загрозу життя та здоров`я членів його родини, які спільно з ним проживають.

Крім того обвинувачений, маючи конфлікти зі своєю матір`ю, якій здійснював погрози згідно пред`явленого обвинувачення, може здійснювати тиск на членів родини, які є свідками по кримінальному провадженню, та опитані судом.

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, серед опитаних 10 свідків, викликати та опитати свідка обвинувачення ОСОБА_11 , яка не з`явилася на виклик до суду, дослідити матеріали кримінального провадження, вислухати пояснення обвинуваченого який не визнає себе винуватим, що неможливо до спливу зазначеного строку, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів максимально можливий строк продовження згідно ст.331 ч.3 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянину України на шістдесят днів до 11 лютого 2019 р. включно.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: