Провадження № 1-кс/161/9523/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

07 грудня 2018 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу заявника ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 з приводу не розгляду її клопотання від 30 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000033 та зобов`язання вчинити дії,

за участю потерпілої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2018 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 з приводу не розгляду її клопотання від 30 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні №0000033 та зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши потерпілу та прокурора, вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя вважає, що провадження по даній скарзі не підлягає до відкриття за наступних підстав.

Водночас, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.

При цьому, встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені є вичерпним.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Із змісту поданої скарги потерпілої ОСОБА_3 від 12 листопада 2018 року вбачається, що нею оскаржується бездіяльність керівника Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання з приводу проведення службового розслідування, яка згідно вимог ч. 1 ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, а тому, слід відмовити у відкриття провадження з розгляду поданої скарги.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує положення відповідного міжнародного договору України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частини 4 і 5 статті 9 КПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, який встановить, зокрема, обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

Разом із тим, як убачається з ухвали Суду від 8 січня 2008 року "Щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" (п.2), право на доступ до національного суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Практикою Суду визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб не суперечити пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справі Guerin v. France, 29 липня 1998 року, Reports 1998-V, п. 37).

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що чинним КПК України, тобто національним законодавством визначено питання відкриття чи відмови у відкритті провадження по розгляду скарги, тому згідно до вимог ч. 1 ст.303 КПК України таку бездіяльність, яку оскаржує потерпіла не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, а тому слід відмовити у відкритті провадження з розгляду поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 з приводу не розгляду її клопотання від 30 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000033 та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1