УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/19402/18 кс/521/7224/18

16 листопада 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000472 від 07.11.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, учасника бойових дій, який проходить військову службу у Військовій академії АДРЕСА_1 , на посаді курсанта 3 курсу факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення Військової академії м. Одеси у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014№ 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
18.04.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених підстав для відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , де останнього згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 75 від 18.04.2012 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на усі види забезпечення, та призначено на посаду водія-крановщика.
В подальшому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8-КС від 01.11.2012 року ОСОБА_5 прийнятий на військову службу за контрактом.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №223 від 29.11.2013 року ОСОБА_5 був виключений із списків особового складу військової частини, знятий з усіх видів забезпечення та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 де останнього наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_3 ПМ зараховано до списків особового складу частини, поставлено на усі види забезпечення та призначено на посаду водія-крановщика.
В подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №33 від 16.02.2016 ОСОБА_5 переведено для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта В НОМЕР_4 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , де останнього наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_5 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на усі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія-гранатометчика.
Так, у військовій частині - польова пошта В НОМЕР_4 , ОСОБА_5 проходив військову службу до 26.08.2016, поки на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_6 не був виключений із списків особового складу частини там знятий з усіх видів забезпечення та направлений для подальшого проходження військової служби до Військової академії м. Одеси, яка дислокується в АДРЕСА_1 , де останнього наказом начальника академії від 29.08.2018 №197 зараховано до списків особового складу, поставлено на усі види забезпечення та призначено на посаду курсанта факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення.
В подальшому ОСОБА_5 на підставі наказу начальника академії №21-РС від 23.03.2017 призначено на посаду командира відділення факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення та наказом №22-РС присвоєно військове звання «молодший сержант».
На підставі наказу начальника Військової академії м. Одеси від 25.08.2018 №134 молодшому сержанту ОСОБА_5 з 27.08.2018 надано канікулярну відпустку терміном на 30 діб, з якої останньому необхідно було з`явитися до Військової Академії м. Одеси 26.09.2018.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, молодший сержант ОСОБА_5 01.10.2018 о 08 годині 30 хвили, будучи військовослужбовцем, військової служби за контрактом та проходячи її на посаді курсанта 3 курсу факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення Військової академії м. Одеси у військовому званні «молодший сержант», діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу до Військової академії м. Одеси, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , до 10 години 00 хвилин 14.11.2018 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
14.11.2018року молодший сержант ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції, та його протиправні дії були припиненні.
За викладених вище обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Враховуючи вищевикладене, прокурор у своєму клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення у судовому засідання підтримала клопотання, оскільки вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , вину у вчиненому визнав. Показав що у зв`язку із сімейними обставинами не з`явився вчасно до Військової академії, самостійно з`явився до прокурора із заявою про скоєння правопорушення, має намір продовжити військову службу.

Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення , 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої на даному етапі, підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, та, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 (трьох) до 7 (семи) років.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановив відсутність в клопотанні слідчого доказів, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.
Підстави, які наведені в клопотанні прокурора, якими обґрунтується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , носять імовірний характер, не підтверджується досліджуваними в судовому засіданні доказами. Одна лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За вказаних підстав, слідчий суддя вважає, що достатнім запобіжним заходом до підозрюваного ОСОБА_5 , який забезпечить виконання покладених на нього обов`язків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, інші обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що на даний час ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має дружину, має місце проживання та реєстрацію, є учасником бойових дій, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.
Оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000472 від 07.11.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити співробітникам військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

Контроль за поведінкою підозрюваного /обвинуваченого/, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяця і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 16.11.2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 16.01.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1