08.05.2019 ЄУН 336/240/19
Провадження № 1-кп/331/358/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004041 від 26.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на виконання ухвали колії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ запорізького апеляційного суду від 02.04.2019 року надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника, наполягав на його задоволенні.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Однією з умов до можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, є відповідність його вимогам КПК.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванні обвинувачення.

За загальним поняттям, передбаченим ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Як вбачається з обвинувального акту, дії ОСОБА_4 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.

Згідно викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 грудня 2018 в період часу з 11 години 38 хвилин по 11 годину 40 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого: збагачення, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» (), розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників 54А, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто це зможе, таємно, шляхом вільного доступу, викрав торгівельно - матеріальні цінності, а саме: одну пляшку віски «Chivas Regal 12 ktn» об`ємом 0,5 літрів, вартістю 587 гривень 54 копійки (без урахування ПДВ) відповідно до довідки, виданої ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» (), при цьому будь-якої інформації про повторність при викладені фактичних обставин слідчим та прокурором не зазначено.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як вбачається, з обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , він підписаний слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 , в той час як затверджений прокурором ОСОБА_3 .
Разом з тим, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя вже перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003908 від 12.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в якому виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення ідентичний даному обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004041 від 26.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який надійшов до суду 17.04.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КК України, ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Таким чином, суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимогст. 291 КПК України, вважає, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, оскільки правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не відповідає викладеному в обвинувальному акті формулюванню обвинувачення, крім того, є ідентичним тому, що вже перебуває в провадженні суду, а тому обвинувачення є неконкретним, викликає сумніви і, як наслідок, істотно впливає на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а тому він підлягає поверненню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 № 5-328кс16, згідно якої суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Вирішуючи питання про повернення обвинувального акту, суд враховує таке, що у міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
У рішеннях Європейського суду з прав людини, у справах «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року, констатовано, що відповідно до Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Надання повної та детальної інформації щодо пред`явлення особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не може бути призначений до судового розгляду, оскільки не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004041 від 26.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України, для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1