Справа № 199/9616/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0002021 у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечували..

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

04.12.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови виконання якого обвинувачений порушив.

08.02.2019 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка виконана та 13.02.2019 ОСОБА_5 було затримано, а в подальшому до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Про наявність ризиків, передбачених у п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років.

ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він неодружений, не має дітей та утриманців, а також не має постійного місця роботи або навчання, а тому є наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином та у своїй сукупності дає обґрунтовані підстави вважати, що останній може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до рішень ЄСПЛ в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення від 10.11.1969 у справі «Штегмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10.11.1969 «Мацнеттер проти Австрії»).

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення обвинуваченого від суду або переховування, скоювати злочини, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у з зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст.331,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Дніпропетровську, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 червня 2019 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілому, захиснику для відома.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, а заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1