Провадження №1-в/127/829/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи
«Вінницька виправна колонія» (№86)» ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому він просить змінити режим відбування ним покарання на обмеження волі. Клопотання ОСОБА_6 мотивував тим, що він працевлаштований на виробництві, не має дисциплінарних стягнень, має 6 заохочень від адміністрації установи, щиро кається у вчиненому злочині.
В судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, зауважив, що засуджений ОСОБА_6 в установі характеризується посередньо, працює прибиральником на виробництві, до службових обов`язків ставиться задовільно, заохочень від адміністрації установи не має, всі його заохочення отримані в попередніх установах.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_6 , пояснив, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, клопоче про заміну режиму відбування покарання на більш м`який, що в разі задоволення потягне переведення його до державної установи "Крижопільський виправний центр (№113)", який знаходиться в районі (Крижопільський район, с. Городківка), де засудженим було вчинено злочин. Зазначене, на думку прокурора, може спровокувати виникнення ризиків, пов`язаних з відбуттям засудженим покарання.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити, додатково повідомив, що його мати та бабуся постійно проживають в с. Городківка, важко хворіють і він, після переведення до державної установи "Крижопільський виправний центр (№113)", буде мати можливість їм допомагати в господарстві та доглядати їх. Також вказав на те, що він в Вінницькій виправній колонії (№86) перебуває 3 місяці, працює на промзоні, в звертався із заявою до спостереженої комісії установи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, однак комісія не задовольнила його заяву.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_6 , просив його задовольнити, зазначив, що той своєю бездоганною поведінкою заслужив заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи ОСОБА_6 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02 липня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та п.п 6,12 ч.2 ст. 115 КК України, призначено йому покарання: на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, початок відбування покарання рахувати з 05 травня 2011 року.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 від 11 жовтня 2018 року останній перебуває в установі з 10 вересня 2018 року, заохочень не має, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо. У взаємовідносинами з іншими засудженими неконфліктний, з персоналом установи поводить себе ввічливо з метою поблажливого ставлення до нього, не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний вигляд, приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання законних вимог персоналу ставитися не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається дотримуватися вимог протипожежної охорони, участь в програмі диференційованого виховного впливу не приймає, не виявляє бажання підвищувати свій наявний загальноосвітній рівень та вдосконалювати наявні професійно-технічні навички, вважає їх достатніми.
Під застосування ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку, згідно рішення комісії Ладижинської ВК (№39) засуджений не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (протокол №8 від 24 травня 2018 року).
Під застосування ст.81 КК України ОСОБА_6 підпадав по відбуттю 3/4 строку, однак, згідно рішення адміністративної комісії Вінницької ВК (№86) не довів свого виправлення, тому в УДЗ йому було відмовлено (протокол №21 від 18 жовтня 2018 року).
Відповідно до ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком; Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, три рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, з яких кожного разу вироками судів ОСОБА_6 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.
На підставі матеріалів особової справи засудженого суд дійшов до висновку, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, його клопотання є передчасним та необґрунтованим, застосування до ОСОБА_6 ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити меті призначеного покарання.
Керуючись вимогами ст.82 КК України та ст. 537 ч.1 п.2, 539, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: