КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000029 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 з погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «Maserati», модель «Lavante, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_9 у вигляді заборони розпорядження та користування ним.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя вказав, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.07.2018 на вищевказаний автомобіль «Maserati» вже накладений арешт, а тому наведена обставина унеможливлює повторне накладення арешту на вказане слідчим майно, оскільки відсутні правові підстави для повторного застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, що у силу ч. 2 ст. 173 КПК є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставина кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що в ході розслідування кримінального провадження стороною обвинувачення отримано інформацію стосовно намірів дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_9 не зважаючи на рішення суду щодо арешту рухомого майна, здійснити реалізацію транспортного засобу без переоформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Отримавши таку інформацію сторона обвинувачення і звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , з забороною ОСОБА_10 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно (автомобіль) розпоряджатися та користуватися ним, з передачею до Головного слідчого управління СБ України. Як додає апелянт, про наявність таких ризиків під час судового засідання було повідомлено слідчого суддю та надано відповідні документи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 00000029, відомості про яке 23.01.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.. 1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.
24 червня 2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.. 1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

18 липня 2018 року Апеляційним судом міста Києва було розглянуто клопотання орану досудового розслідування про арешт майна у кримінальному провадженні №0000029, та накладено арешт на рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_10 , в т ому числі і на автомобіль «Maserati», модель «Lavante, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано на дружину підозрюваного ОСОБА_9 , однак яким фактично користується ОСОБА_10 .
Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_10 , а саме, автомобіль «Maserati», модель «Lavante, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та перебуває у користуванні дружини підозрюваного - ОСОБА_9 . Клопотання мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, а також враховуючи наявні підстави вважати, що вказаний автомобіль може бути прихований, пошкоджений або переданий третім особа, на нього необхідно накласти арешт, заборонивши використання, користування та розпорядження ним.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна відмовлено.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є конфіскація майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.п. 1,3,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема правову підставу дляарешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, аналіз клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, заборонивши використання, користування та розпорядження ним.

Висновок слідчого судді про відсутність підстав у задоволенні клопотання, оскільки арешт був предметом розгляду та вже існує рішення з цього приводу, є помилковим, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону.

Відповідно до вимог п.4 ч. 5 ст. 175 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна в ухвалі слідчим суддею повинно бути зазначено в чому саме підлягає заборона, обмеження в розпорядженні або користуванні майном.

Як вбачається з ухвали колегії суддів апеляційної інстанції від 18.07.2018 року, якою накладено арешт на автомобіль «Maserati», ця вимога закону не була дотримана не було зазначено в яких обсягах (межах) накладено арешт на автомобіль. За таких умов клопотання органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту із забороною користування та розпорядження автомобілем є обґрунтованим.

Так, звертаючись з клопотанням про арешт майна, його ініціатор зазначив мету конфіскація майна як вид покарання, а тому існує ризик його прихований, пошкоджений, або передача третім особа.
У цьому випадку це було доведено органом досудового розслідування доказами, що містяться у доданих до клопотання матеріалах, зокрема повідомленням про підозру ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.. 1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.68).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про арешт майна в частині передачі автомобіля до Головного слідчого управління СБ України для організації подальшого відповідального зберігання, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000029 ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 яке погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «Maserati», модель «Lavante», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_9 у вигляді заборони розпорядження та користування ним скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Maserati», модель «Lavante», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_9 (дружину підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та заборонити розпоряджатися та користуватися майном ОСОБА_10 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно (автомобіль).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/257/2018

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1