Справа № 182/8247/18
Провадження № 1-кс/0182/3549/2018
У Х В А Л А
Іменем України

21.11.2018 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що 24.10.2018 у невстановлений слідством час неповнолітня ОСОБА_8 та ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою знаходилися в м. Нікополь Дніпропетровської області, більш точного місця слідством не встановлено, де в них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, яке належить потерпілій ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітня ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа в цей же день приблизно о 15:30 годині діючи групою осіб, за заздалегідь оговореним планом, розподіливши ролі кожному, прийшли до квартири АДРЕСА_1 . Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 подзвонили у дзвінок вище вказаної квартири, та коли їм відчинила двері потерпіла ОСОБА_9 представилися представниками міської служби газового господарства, хоча такими не являлися, та без дозволу останньої пройшли до квартири АДРЕСА_2 , тим самим проникли у житло, після чого під привидом перевірки лічильника газу провели потерпілу ОСОБА_9 до кухні, де почали відволікати потерпілу і задавати їй питання, тим самим відволікаючи її увагу. В цей час невстановлена слідством особа, скориставшись незамкненими дверима проникла до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , де скориставшись тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відволікають потерпілу, таємно, умисно з корисливих мотивів з шухляди швейної машинки, яка знаходилася в спальній кімнаті квартири викрала грошові кошти в сумі 3300 грн., які належать ОСОБА_9 , спричинив тим самим потерпілій збиток на вище вказану суму.
З місця скоєння кримінального правопорушення зникли та викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1) протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 24.10.2018;

2) протоколами впізнання за фотознімками, в ході якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_5 як осіб, які проникли протиправно проникли до неї додому та викрали грошові кошти.

3) протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.10.2018.

ОСОБА_5 30.10.2018 ухвалою Нікопольського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак остання порушувала умови дотримання домашнього арешту, таДОП Нікопольсського ВП встанвлено факти порушення домашнього арешту ОСОБА_5 , 19.11.2018, про що складено відповідні рапорти.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України стосовно ОСОБА_5 , встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, саме:

1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як пояснила підозрювана ОСОБА_5 під час допиту, що не має постійного місця мешкання та часто змінює місце мешкання.

Окрім того, враховуючи те, що максимальна санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_5 передбачає найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, а відповідно до ст. 12 КК України це тяжкий злочин, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду.

2) може вчинити інше кримінальне правопорушення, окрім того по якому вона підозрюється, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, єдиним джерелом її існування є вчинення кримінальних правопорушень. Вчинений злочин носить корисливий характер, так як предметом викрадення були саме грошові кошти в сумі 3300 гривень.
Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка може поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти її до органу досудового розслідування та суду на першу про те вимогу. Тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вказаним у клопотанні.
Враховуючи вищевикладене, та те, що для направлення обвинувального акту до суду та розгляду вказаного кримінального провадження в суді в розумні строки необхідно забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також враховуючи те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність обрати підозрюваній запобіжний захід, який попередить настання ризиків, передбачених п. п. 1,4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме у вигляді тримання під вартою.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили задовольнити заявлене клопотання.
Слідча ОСОБА_4 вказала, що на даний час підозрюваною скоєно ще одне кримінальне правопорушення, за яким підозру останній ще не пред`явлено. Таким чином, враховуючи, що підозрювана порушила ухвалу про застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту, наявні всі підстави для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.
Підозрювана ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Разом з цим судом береться до уваги, що за ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за кримінальним провадженням № 0003336, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Доказів того, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину, суду не надано, не надано і доказів неодноразового , систематичного порушення підозрюваною умов домашнього арешту, а тому підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі п.4 ч.2 ст. 183 КПК України у суду також відсутні.
З огляду на викладене, судом не встановлено жодної підстави передбаченої ч.2 ст. 183 КПК України для необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з чим клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 201, 309 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1