Провадження №1-кп/761/2287/2018
В И Р О К
іменем України

03 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 120 181 001 000 104 77, внесеного 29.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 29.09.2018 приблизно о 21 год. 59 хв., знаходячись в приміщенні супермаркету «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 96, звернула свою увагу на продукти харчування, які представлені для продажу на торгових полицях вказаного вище супермаркету. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, яке належить TOB «СІЛЬПО-ФУД».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що у вечірній час в приміщенні мало відвідувачів та персоналу, почергово підходячи до торгових полиць, розміщених в приміщенні торгового залу, вказаного вище супермаркету, непомітно для оточуючих, взяла з полиць різні продукти харчування на загальну суму 714 грн., 26 коп.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки ОСОБА_3 прослідувала до виходу із приміщення магазину, пройшовши касову зону, при цьому не розрахувавшись за вказаний товар, після чого прослідувала через антикражні ворота, які в момент проходження не спрацювали на непробитий по касовому апарату товар.

В цей час протиправні дії ОСОБА_3 виявив охоронець вказаного супермаркету та зупинив останню на східцях при виході із супермаркету «Сільпо» що за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 96.

Отже, ОСОБА_3 намагалась таємно викрасти чуже майно, яке належить TOB «СІЛЬПО-ФУД», на загальну суму 714 грн. 26 коп. однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені злочину визнала у повному обсязі.

Підтвердила час, місце, обставини і мету вчинення злочину, не оспорювала обсяг та вартість викраденого.

Надала показання, в яких зазначила, що вона 29.09.2018 у вечірній час доби перебувала у супермаркеті «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 96. Знаходячись у вказаному супермаркеті взяла із торгових прилавків різний товар та не маючи наміру оплачувати його пройшла повз каси та охоронну рамку, однак при виході із супермаркету була зупинена охоронцем. У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється.

Отже суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі повністю доведена.

Дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття, сприяння слідству та суду.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків та шкоди внаслідок протиправних дій.

Прийняті до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, її вік, а також те, що остання не заміжня, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, позитивно характеризується, на спеціальних обліках не перебуває.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, її поведінку після вчинення злочину, яка свідчить про усвідомлення заподіяного та бажання відвернути негативні наслідки, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи її критичне ставлення до вчиненого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів суд вважає що покарання обвинуваченій потрібно призначити у виді штрафу, визначеному санкцією відповідної частини ст.185 КК України у дохід держави, у розмірі, ближчому до мінімального.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: