Справа № 690/32/18
Провадження №1кп/690/7/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2019 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого - cудді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001140 від 11 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_3 10.10.2017 близько 21 год. 15 хв., перебуваючи біля будинку №7 по вул.Пирогова в м.Ватутіне, Черкаської області шляхом вільного доступу, відкрито заволодів автомобілем марки «ВАЗ-21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 17212 грн. 00 коп., що перебуває в користуванні ОСОБА_6 та який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в ході досудового слідства не визнавав, а будучи допитаним під час судового розгляду, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він 10.10.2017 близько 21 год. 15 хв., перебував по вул.Пирогова, 7 в м.Ватутіне Черкаської області, помітив пустий автомобіль марки «ВАЗ-21013», який йому чомусь заважав і він вирішив його затягнути до себе на дачну ділянку. Скориставшись допомогою свого знайомого, затягнув автомобіль на дачну ділянку та там залишив. На слідуючий день автомобіль виявила його дружина та викликала працівників поліції, яким видала автомобіль. Свій вчинок пояснити не може. Причиною таких дій вважає напевно те, що перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_3 запевнив суд, що більше злочинів вчиняти не буде та підтримуючи свого захисника просив суд, врахувавши всі обставини по справі, звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину відповідно до вимог ч.4 ст.289 КК України.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина у незаконному заволодінні транспортним засобомпідтверджується також наступними доказами дослідженими судом в ході судового розгляду:
?витягом з кримінального провадження №0001140 від 10.10.2017 (а.п.158);

?показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 10.10.2017 він залишив свій автомобіль марки «ВАЗ-21013» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у його користуванні, а на праві власності належав гр. ОСОБА_7 по вул.Пирогова в м.Ватутіне, Черкаської області, оскільки автомобіль зламався. Коли повернувся на місце де залишив автомобіль, то автомобіля не виявив на місці. 11.10.2017 від працівників поліції йому стало відомо, що його автомобіль знаходиться на території дачної ділянки в садівничому кооперативі та повідомили про те, що автомобіль туди переправив його сусід ОСОБА_3 . Автомобіль йому повернуто. Претензій матеріального чи морального характеру він до ОСОБА_3 немає. Просив суд суворо його не карати;

?протоколами огляду місця події від 10.10.2017 (а.п.159-160), де зафіксоване місце з якого було викрадено транспортний засіб;

?протоколом огляду місця події та фото-таблицею до нього (а.п.162-166) де зафіксоване місце, де обвинувачений ОСОБА_3 залишив викрадений автомобіль;

?заявою добровільної видачі від 11.10.2017 (а.п.168), з якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 , добровільно видав акумуляторну батарею «Форсе», яку він зняв з автомобіля марки «ВАЗ-21013», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

?протоколом огляду предмету від 14.10.2017 та фото-таблицею до нього (а.п.169-170), де зафіксований огляд акумуляторної батареї «Форсе», яку обвинувачений ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції;

?даними звіту №18/10-17-01 від 18.10.2017 про експертну оцінку транспортного засобу (а.п.176-192);
?показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що дійсно 10.10.2017 у вечірній час на прохання гр. ОСОБА_3 він допоміг останньому затягнути автомобіль марки «ВАЗ» на дачну ділянку. Кому належав даний автомобіль йому відомо не було і у гр. ОСОБА_9 він не питав;

?показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 10.10.2017 він перебуваючи у вечірній час по вулиці Кривошеї в м.Ватутіне, Черкаської області помітив, що якийсь автомобіль тягне автомобіль схожий на автомобіль його знайомого. Про що він зателефонував та повідомив знайомого ОСОБА_6 ..

Оцінюючи докази у їх сукупності, у результаті повного, об`єктивного і всебічного розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 підтвердилися в ході судового розгляду у повному обсязі, пред`явлене обвинувачення доведене повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання та роботи в ТОВ «Катеринопільський елеватор», де він працював з березня 2010 по серпень 2018, характеризується позитивно (а.п. 211).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро покаявся, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів.
Таку міру покарання як штраф суд вважає застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 недоцільно, оскільки він на даний час не працює та інших доходів немає на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Щодо клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст.289 КК України, суд вважає, що з врахуванням всіх обставин справи, оцінки досліджених в ході судового розгляду доказів відсутні всі в сукупності підстави для застосування ч.4 ст.289 КК України, а тому суд вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речовий доказ по справі автомобіль марки «ВАЗ-21013» державний номерний знак НОМЕР_1 передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому судом покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися до органу пробації для реєстрації та повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речовий доказ по справі автомобіль марки «ВАЗ-21013» державний номерний знак НОМЕР_1 переданий потерпілому ОСОБА_6 під розписку на зберігання, якого звільнити від подальшого його зберігання після вступу вироку суду в законну силу.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу судом не встановлено.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_11 Здоровило