Дата документу 05.12.2018 Справа № 554/9837/18
Полтавський апеляційний суд
5 грудня 2018 року м. Полтава
Органами досудового розслідування ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він з червня 2014 року по березень 2015 року, входив до керівного складу військової ланки терористичної організації ДНР, як «начальник зв`язку штабу» в званні «майор», а також приймав участь в збройному протистоянні силам антитерористичної операції в районі м. Слов`янськ Донецької області, міжнародного аеропорту «Донецьк» імені Сергія Прокоф`єва та м. Дебальцеве Донецької області.
Останній за часом протиправні дії, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_1 вчинені на території міста Дебальцево, Донецької області, що відноситься до юрисдикції Олександрівського районного суду Донецької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Чинним наразі розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№ 2710/38-14 від 02.09.2014 року, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних Дебальцевському районному суду Донецької області визначено за Олександрівським районним судом Донецької області.
Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
При цьому жоден з інкримінованих ОСОБА_1 епізодів протиправної діяльності не вчинювався на території м. Полтави чи Полтавської області, де також не проживають ні свідки, ні обвинувачений, а тому направлення кримінального провадження за підсудністю до суду за місцем проведення досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 32 КПК України.
При цьому слід зазначити, що право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 5 КАС.
У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах від 20 липня 2006 р. «Сокуренко і Стригун проти України» та від 7 листопада 2002 р. «Лавентс проти Латвії»).
Зважаючи, що Октябрський районний суд міста Полтави не є судом, встановленим законом, для розгляду даного кримінального провадження, його слід направити до Полтавського апеляційного суду для внесення відповідного подання до Верховного Суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 8, ч. 6 ст. 9, ст. ст. 32, 34 КПК України, -
колегія суддів Октябрського
районного суду м. Полтави
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4