Справа № 188/105/19
Провадження № 1-кп/188/64/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000639 від 12.12.2018, що надійшло 28.01.2018 від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, працюючого в ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ШУ «Тернівське» гірником з ремонту гірничого видобутку, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в один із днів у період часу з 15.09.2018 до 30.09.2018 (точна дата не встановлені), знаходячись на околиці с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, в траві побачив зелений кущ рослини коноплі, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, для власного вживання, без мети збуту, в один із днів у період часу з 15.09.2018 по 30.09.2018 (точна дата та час не встановлені), знаходячись на околиці с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зірвав руками гілки з зеленим листям коноплі, незаконно придбавши таким чином наркотичні засоби без передбаченого законом дозволу, для подальшого вживання, без мети збуту.

ОСОБА_3 у цей же день, з метою подальшого зберігання наркотичних засобів, незаконно придбані ним рослини коноплі залишив зберігати в покинутому нежилому будинку, який розташований на околиці с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, для подальшого особистого вжитку, незаконно зберігаючи таким чином наркотичні засоби для власного вживання без мети збуту.

12.12.2018 (точний час не встановлений) ОСОБА_3 , повернувшись до покинутого нежилого будинку, де залишив сушитися рослини коноплі, перетер їх руками, помістив до поліетиленового пакету, поклав їх до внутрішньої кишені своєї куртки та пішов до автобусної зупинки в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

12.12.2018 о 14.30 годині працівниками поліції на автобусній зупинці, що розташована по вул. А.Сайгака, в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, при проведенні особистого огляду ОСОБА_3 під час складання адміністративного протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП, у останнього було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з зеленою подрібненою речовиною. Згідно з висновком експерта № 1/8.6/4829 від 20.12.18, надана на експертизу 14.12.2018 речовина рослинного походження зеленого кольору масою 130,687 г, вилучена 12.12.2018 під час огляду у ОСОБА_3 , є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 115,658 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб - канабіс вагою 115,658 г без мети збуту для власного вживання.

Під час досудового слідства 10.01.2019 прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України.

Згідно з цією угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у скоєнні якого підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість; щодо покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке правильно кваліфіковане як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, і згідно з ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Обвинувачений визнає свою вину у його вчиненні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, обрана в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, існують фактичні підстави для визнання винуватості, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 10 січня 2019 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Потерпілих від цього кримінального правопорушення немає.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ речовину канабіс вагою 115,658 г, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.30-31), слід знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4829 від 20.12.2018 в сумі 858 гривень і витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи за спеціалізацією дактилоскопічні дослідження №20/4.6/564 від 26.12.2018 в сумі 1144 гривні (а.с. 24, 41), слід на підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 10.01.2019 року уклали прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ речовину канабіс вагою 115,658 г знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2002 (дві тисячі дві) грн. 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1