У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу представника Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 16 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000750, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в :
представник ППС «Правозахисники країни» ОСОБА_3 звернувся в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 16 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000750, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000750, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

16 квітня 2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000750, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначену постанову представник ППС «Правозахисники країни» - ОСОБА_3 вважає незаконною та просить скасувати, оскільки слідчим не було проведено ніяких слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема не було допитано ОСОБА_5 на кого безпосередньо вказав заявник при допиті як свідка. Крім того, особою, яка подала скаргу заявлено клопотання про поновлення строку на подання скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки слідчим в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 не було направлено копії постанови від 16 квітня 2018 року, як і не було надано дозволу на ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження. Із зазначених підстав представник ППС «Правозахисники країни» - ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого від 16 квітня 2018 року та зобов`язати слідчого відновити кримінальне провадження № 0000750.

В судове засідання представник ППС «Правозахисники країни» - ОСОБА_3 не з`явився, на адресу суду направлено клопотання про розгляд справи без участі особи, яка подала скаргу.

Представник третього слідчого відділу прокуратури міста Києва в судове засідання не з`явився, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як встановлено у судовому засіданні із скаргою на постанову слідчого від 16 квітня 2018 року представник ППС «Правозахисники країни» - ОСОБА_3 звернувся 17 жовтня 2018 року.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах визначеного строку.
Враховуючи ті обставини, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні підтвердження направлення копії постанови про закриття кримінального провадження ППС «Правозахисники країни», оскільки наявний у матеріалах супровідний лист не містить дати його направлення, як і відсутні належні підтвердження отримання особою, яка звернулась із заявою, зазначеної постанови.

Тому, відсутність підтвердження отримання ППС «Правозахисники країни» копії постанови про закриття кримінального провадження, свідчить про не пропущення строку подання скарги заявником, оскільки ППС «Правозахисники країни» не отримала копії постанови слідчого, то десятиденний строк на подання скарги так і не настав.

У зв`язку із вище зазначеним безпідставним є клопотання представника ППС «Правозахисники країни» - ОСОБА_3 про поновлення строку на подання скарги, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно постанови слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 16 квітня 2018 року кримінальне провадження № 0000750 закрите у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України передбачена відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000750, підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування стала заява голови Первинної профспілкової організації «Правозахисники країни» ОСОБА_3 про перешкоджання законній діяльності організації з боку працівників Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що виразилась у ненадані Департаментом відповідай на запити Первинної профспілкової організації «Правозахисники країни» № 163, №164, №165 від 29 листопада 2016 року та №179, №180 від 06 грудня 2016 року, стосовно оплати праці, розгляду рапорту та не наданню положень про преміювання, положень про режим роботи, положень про надання матеріальної допомоги відносно члена профспілки інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровськ ОСОБА_6 .

Як вірно зазначається слідчим ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження з об`єктивної сторони цей злочин може мати такі форми: 1) зловживання владою, що завдало істотної шкоди; 2) зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди.

Під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих Їй осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.

Згідно п. 3 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Під час досудового розслідування зокрема допитано як свідка голову Первинної профспілкової організації «Правозахисники країни» ОСОБА_3 . Крім того 18 вересня 2017 року останній звернувся із заявою про залучення ППО «Правозахисники країни» як потерпілу особу, якій заподіяно істотну майнову шкоду. Проте представником Первинної профспілкової організації «Правозахисники країни» ОСОБА_3 жодним чином не зазначено розмір заподіяної шкоди, а також надані належні та допустимі докази на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки даним діянням не заподіяно істотної шкоди, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 110, 284, 303-305, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
у задоволенні скарги представника Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 16 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000750, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1