Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 715/1084/16-к
Провадження № 1-кп/723/2401/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши в ході підготовчого судового засiдання по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000485 від 08.06.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, -

встановив:

В ході підготовчого судового засiдання по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 08.06.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 направили до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

При цьому потерпілий посилається на те, що під час досудового розслідування було прикрито (захищено) одного учасника ДТП, а саме водія квадроцикла ОСОБА_7 , який є винуватим у вчиненні ДТП, а обвинуваченим визнано тільки ОСОБА_8 , вказані особи надали брехливі покази. Слідчий ОСОБА_9 також недостовірно встановив місце перебування автомобіля ВАЗ, яким керував ОСОБА_4 та проігнорував фотографії та відеофіксацію зроблені одразу ж після ДТП, а також проігнорував розміщення транспорту, людей, водія ОСОБА_7 , водія ОСОБА_4 , його та його ноги, що має відношення до ДТП. Крім цього не взято до уваги перший протокол його допиту, не розглянуто належним чином показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , неправильно призначались експертні дослідження.

Захисник ОСОБА_5 в клопотанні посилається на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам щодо офіційності документа зазначеним у примітці до статті 358 КК України, оскільки обвинувальний акт не скріплений печаткою. Крім цього в обвинувальному акті відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується підозра, а формулювання носять ствердний характер та відображають чітке упереджене ставлення слідчого та прокурора, що не відповідає вимогам ст.110 КПК України, ч.1 ст.91 КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Абрамян проти Росії», «Камінські проти Австрії», «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії» та «І.Н. та інші проти Австрії».

Заслухавши обвинуваченого, який підтримав клопотання, а також думку захисника, прокурора, який заперечив проти заявлених клопотань і проаналізувавши обставини на які посилається потерпілий і захисник обвинуваченого заявивши клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України, визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, проаналізувавши які, суд знаходить, що вказані в клопотанні, захисником обставини, не входять в перелік вказаних відомостей, а мають відношення виключно до норм КПК України пов`язаних із здійсненням і оформленням досудового розслідування та можуть свідчити про доказаність чи не доказаність обвинувачення, а не про підстави для повернення обвинувального акта прокурору.

Проставлення печатки на обвинувальному акті не передбачено нормами КПК України, а посилання щодо цього на рішення апеляційних судів є некоректним. Що стосовно правової позиції ВСУ у справі № 5-50кс15 від 09.07.2015 року то цей судовий акт стосується досить вузького питання визначення офіційного документа, в контексті вчинення його службового підроблення, тобто обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України, а не офіційності обвинувального акту.
Посилання на докази безпосередньо в обвинувальному акті, знову ж таки не передбачено вимогами ст.291 КПК України, а упереджене ставлення слідчого та прокурора, яке виражено в ствердності формулювання обвинувального акту то така упередженість могла бути оскаржена обвинуваченим в ході досудового розслідування в порядку норм КПК України, які передбачають таке оскарження.
При цьому посилання сторони захисту на рішення Європейського суду з прав людини, а також відсутність в судових засіданнях прокурора який затверджував обвинувальний акт, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, на думку суду є помилковим.
Аналогічно суд оцінює обґрунтування клопотання і потерпілим ОСОБА_6 , який заявляючи про повернення обвинувального акту на досудове розслідування, тобто прокурору, посилається на недоліки досудового розслідування, а не на недоліки обвинувального акту, яким оформлено результати розслідування.

Всі докази які будуть надані стороною обвинувачення, а також і стороною захисту в тому числі і недоліки цих доказів, судом будуть оцінюватись за правилами і в порядку визначеному процесуальним законом але під час огляду і оголошення цих доказів, та в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по справі, оскільки оцінка таких доказів під час підготовчого судового засідання є порушенням норм КПК України.

Зважаючим на вказане, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту на досудове розслідування та прокурору, відмовити внаслідок безпідставності клопотань.

Суддя