Справа № 367/6918/18
Провадження по справі № 1-кп/367/501/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000506 від 10.03.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинівка Гайворонського р-ну Кіровоградської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 11.02.2010 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 13.11.2014 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі в ДУ «Ірпінський виправний центр № 132», що знаходиться за адресою: Київська область, сел. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, на підставі вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.08.2017 року, якою замінено невідбуту частину основного покарання згідно ст. 82 КК України на 2 роки 11 місяців 11 днів обмеження волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Так, ОСОБА_5 08.03.2018 року приблизно о 12 год. 30 хв. перебуваючи на території промислової зони ДУ «ІВЦ № 132», що знаходиться за адресою: Київська область, сел. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, під дерев`яною дошкою на землі виявив пляшку з полімерного матеріалу, всередині якої знаходилася упаковка з-під цигарок, в якій був гумовий презерватив із рідиною коричневого кольору. Після чого, впевнившись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, у великих розмірах, без мети збуту, підібрав вищевказану пляшку з наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 8,913г.. Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно придбав для власного вживання, шляхом привласнення знайденого, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 8,913 г. для особистого вживання, у великих розмірах, без мети збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, достовірно розуміючи, що придбане ним є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, перебуваючи в тому ж місці в той же час, помістив знайдену ним вищевказану пляшку з наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 8,913г. для особистого вживання, у великих розмірах. Так, незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 8,913 г. ОСОБА_5 пішки направився до приміщення чергової частини ДУ «ІВЦ № 132», в якому він відбуває покарання у вигляді обмеження волі. В подальшому під час проведення 08.03.2018 року в період часу з 13:52 год. по 13:59 год. огляду місця події у приміщенні чергової частини ДУ «ІВЦ № 132», ОСОБА_5 , в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції із-за поясу своїх штанів поліетиленову пляшку, в якій знаходився гумовий презерватив із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою у перерахунку на суху речовину 8,913 г., який він, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту, у великих розмірах.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 390 КК України.
28.09.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом, на розгляд у підготовчому судовому засіданні.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 року, призначення остаточної міри покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2018р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 28 вересня 2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, викладеного в обвинувальному акті.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 року, заміненого ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.08.2017 року, та призначення остаточної міри покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 28.09.2018 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід відраховувати з 28.09.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи, а саме експертизи за № 11-2/1777 від 25.05.2018 року у сумі 1716,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 28 вересня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000506 від 10.03.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком суду частково приєднати не відбуте покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 року за ч. 2 ст. 307 КК України, заміненого ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.08.2017 року і остаточно до відбуття ОСОБА_5 визначити покарання у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід відраховувати з 28.09.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень за проведення експертизи № 11-2/1777 від 25.05.2018 року.

Речові докази по кримінальному провадженню пакет № 0007949 з написом: «України МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА… НДЕКЦ МВС України висн.експ № 11-2/1777 Ірпінський ВП ЄРДР № 000506» в якому містяться об`єкти дослідження та первинна упаковка, який зберігається в камері схову речових доказів Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1