Справа № 461/167/19
Провадження № 1-кс/461/283/19
УХВАЛА
16.01.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою, -

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області, кваліфікувати дії прокурора відповідно до чинного законодавства, розтлумачити ухвалу слідчого судді від 23 листопада 2018 року, зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та повідомити заявника про початок досудового розслідування.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2018 року було зобов`язано уповноважених осіб Прокуратури Львівської області розглянути заяву ОСОБА_3 про злочин відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення. 19 грудня 2018 року заявник звернувся до прокуратури з клопотанням про виконання вищезазначеної ухвали, однак у листі від 04 січня 2019 року його було повідомлено про відсутність підстав для початку досудового розслідування. Такі дії посадових осіб прокуратури ОСОБА_3 вважає протиправними та такими, що не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що у листопаді 2018 року він звернувся до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, яке вчинене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури. Дії цієї посадової особи полягали в тому, що він, будучі процесуальним керівником у кримінальному провадженні, за особисті кошти, в інтересах третіх осіб прибув до м. Львова та проводив із заявником слідчі дії. На цей час, як зазначає ОСОБА_3 , по даному факту до ЄРДР внесені відомості за ст. 365 КК України перевищення службових повноважень, однак вважає, що дії мають бути додатково кваліфіковані за ч. 3 ст. 364 КК України. Просить зобов`язати внести відомості та розпочати досудове розслідування саме за цією кваліфікацією для того, щоб в подальшому ці провадження могли бути об`єднані.

Прокурор до суду не з`явився, хоча Прокуратура Львівської області була належним чином сповіщена про розгляд скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну адресу державного органу.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2018 року (справа № 461/8783/18) ОСОБА_3 15 листопада 2018 року звернувся до прокуратури Львівської області із заявою за фактом вчинення кримінального правопорушення прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,що має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364КК України.

Цією ухвалою зобов`язано уповноважених осіб Прокуратури Львівської області розглянути заяву ОСОБА_3 про злочин відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення.

З листа Прокуратури Львівської області від 22 грудня 2018 року № 17/7/1-408вих-18 вбачається, що ОСОБА_3 19 грудня 2018 року звернувся до прокурора із заявою про виконання ухвали слідчого судді від 23 листопада 2018 року. У листі заявникові було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 15 листопада 2018 року та початку досудового розслідування.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 364 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Частину третю статті 364 КК України, за якою просить кваліфікувати дії посадової особи прокуратури, виключено на підставі Закону України № 746-VII від 21 лютого 2014 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції».

При цьому, під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих їй осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.

Досудове розслідування, як визначено п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивні дані, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що відомості за фактом неправомірних дій прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 були внесені до ЄРДР з попередньою кваліфікацією за ст. 365 КК України, що підтверджено заявником в судовому засіданні.

Остаточна правова кваліфікація кримінального правопорушення за законом України про кримінальну відповідальність здійснюється слідчим та прокурором після зібрання належних, допустимих і достатніх доказів про вчинене особою кримінального правопорушення на підставі досліджених обставин.

Фактично ОСОБА_3 у заяві про злочин від 15 листопада 2018 року не повідомив орган досудового розслідування про вчинення нового кримінального правопорушення, його дії були направлені на здійснення додаткової кваліфікації вчиненого правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дії посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15 листопада 2018 року вважаються правомірними, тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

Крім того, за межі повноважень слідчого судді виходить питання визнання дій сторони кримінального провадження неправомірними, кваліфікації їх дій та тлумачення судових рішень, оскільки ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. Такі ухвали можуть бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Питання роз`яснення ухвали суду може бути вирішене судом за клопотанням учасника справи в порядку, визначеному ст. 380 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою відмовити.

Повний текст ухвали проголошений 18 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1