печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3524/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 11 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003157, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 до суду надійшла скарга представника ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 11 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003157.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003157 від 19.12.2018.

10.09.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до генеральної прокуратури України із заявою про вчинення щодо його кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.
В зв`язку з бездіяльністю Генеральної прокуратури України по внесенню заяви до ЄРДР Печерським районним судом м. Києва була винесено ухвала від 14.11.2018 про зобов`язання внести зазначену заяву від 10.09.2018 до ЄРДР.
19.12.2018 заяву було внесена до ЄРДР за № 0003157.
09.01.2019 і 16.01.2019 ОСОБА_3 допитаний по даному кримінальному провадженню в якості свідка.
10.01.2019 заявником була подана заява про визнання потерпілим в кримінальному провадженні № 0003157.
16.01.2019 під час допиту ОСОБА_3 було вручено Постанову від 11.01.2019 про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0003157
Заявник вважає зазначену Постанову від 11.01.2019 слідчого неправомірною, такою що порушує права та законні інтереси, і підлягає скасування.

Особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи представника особи, яка її подала приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Наряду з викладеним, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, оскаржувана стороною захисту постанова слідчого є немотивованою.

Враховуючи означене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 62-4, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 11 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003157.
Зобов`язати уповноважену особу, яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні вчинити відносно ОСОБА_3 дії передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 10:40 год. 05 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1