ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 192/2252/18
Провадження № 1-кс/201/2001/2019
УХВАЛА

22 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем

судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0000623 від 26.09.2018 року клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Аджарської ССР с. Єрге Хелвачаурського району країни Грузія, грузина, одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше не судимого, із неповною середньою освітою, не зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_7 , 26.09.2018 року, близько 11 години 00 хвилин маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, на автомобілі «VolkswagenPassat» номерний знак НОМЕР_1 прибули до с. Микільське на Дніпрі, Солонянського району, Дніпропетровської області.

Після чого, ОСОБА_7 разом з невстановленою слідством особою, шляхом вільного доступу, через огород пройшли на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де шляхом пошкодження віконного скла проникли до будинку, тобто в житло, звідки таємно, повторно викрали портмоне вартістю 232 гривні 00 копійок з документами та грошовими коштами у сумі 2750 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_8 , після чого невстановлені особи на автомобілі під керування ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2982 гривні.

Відомості за вказаним фактом були26.09.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000623.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

Мгеладзе ОСОБА_9 , 26.09.2018 року, близько 10 години 00 хвилин, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму віконної рами, проникли до будинку, який належить ОСОБА_10 , тобто в житло, звідки таємно викрали ноутбук «Acer» вартість якого складає 2366 гривень 00 копійок, який належать ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2366 гривень 00 копійок.

Відомості за вказаним фактом були27.09.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення в житло.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Аджарської ССР с. Єрге, Хелвачаурського району, грузина, громадянина Грузії, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не депутата, не інваліда, на території України не зареєстрованого, тимчасово мешкає на найманій квартирі з 22.09.2018 року в АДРЕСА_1 . Дані про судимість на території України відсутні.

29.09.2018 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України по матеріалам внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2018 року за № 0000624, ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та направлено до ізолятору тимчасового тримання м. Дніпро.

27.09.2018 року ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185КК України у кримінальному провадженні за №0000623.

29.09.2018 року ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні за №0000624.

30.09.2018 року згідно постанови начальника Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 молодшого радника юстиції ОСОБА_11 матеріали вказаних кримінальних проваджень було обєднано та присвоєно їм єдиний номер 0000623.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, на його задоволенні наполягали.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 27.09.2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Також на думку суду, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України, такі як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може вживати будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання.

Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років, тому перебуваючи на волі може, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства, а також вплинути на свідків з метою уникнення покарання або взагалі знищити, пошкодити чи спотворити документи та речі, які мають суттєве значення для проведення досудового слідства та встановлення істини по справі.

Виходячи з вищенаведених обставин, а також з особистості підозрюваного, який раніше хоч і не судимий, однак підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому лише такий запобіжний захід як тримання під вартою на думку суду забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. Враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 суд вважає необхідним визначити заставу в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою є 18 травня 2019 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_7 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 140 960 гривень, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_7 , з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1