Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Конотоп Сумської області,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

26.07.2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло подання старшого інспектора Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи Центр пробації в місті Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком.

_______________________________________

Справа № 11-кп/824/1042/2018
Категорія: ст.537 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року подання задоволено. ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи Центр пробації в місті Києві та Київській області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що ухвала суду є невмотивованою і не містить даних про те, які докази, досліджені під час судового розгляду і оцінені судом, стали основою для прийняття оскарженого рішення. Також ОСОБА_7 звертає увагу на те, що вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року щодо нього не набрав законної сили, і наразі триває апеляційний розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи засудженого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, за час перебування на обліку засуджений порушив порядок та умови відбування покарання, від якого звільнений з випробуванням, оскільки систематично вчинював адміністративні правопорушення, двічі не з`явився на реєстрацію і протягом іспитового строку вчинив новий злочин.

Висновки суду першої інстанції про наявність передбачених законом підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком покарання колегія суддів вважає вірними, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За змістом ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Після набрання вироком законної сили засуджений прибув до кримінально-виконавчої інспекції Голосіївського району м. Києва (уповноваженого органу з питань пробації), де був поставлений на облік, йому роз`яснено порядок виконання обов`язків, покладених судом, і за ним здійснювався відповідний нагляд.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України Про пробацію, а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Оскільки засуджений протягом іспитового строку двічі не з`явився на реєстрацію без поважних причин, чотири рази вчинив адміністративні правопорушення, за що до нього було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, та вчинив новий злочин, інспектор уповноваженого органу з питань пробації дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, не проявив готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки, що свідчить про неможливість виправитися без ізоляції від суспільства, про що і зазначив у поданні, яке було задоволено судом.

Дійсно, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2018 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, станом на час розгляду судом першої інстанції подання і станом на час апеляційного розгляду не набрав законної сили, оскільки оскаржений прокурором.
Разом з тим, поведінка засудженого, який двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації і систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що на нього накладалися адміністративні стягнення, а саме: 14.08.2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом без поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 28.03.2018 року за ст.124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; 04.04.2018 року за ч.1 ст.44 КУпАП незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту в невеликих розмірах; 24.04.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджений за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, переконливо свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Всупереч доводам апеляційної скарги ухвала суду першої інстанції містить обґрунтування прийнятого рішення. Що ж стосується відсутності посилань на конкретні докази, якими є листок реєстрації, копії постанов уповноваженого працівника Національної поліції та суду, то обставини, які ними підтверджуються, сторона захисту не оспорює, і вказані недоліки стилю викладення не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нової про відмову в задоволенні подання інспектора уповноваженого органу з питань пробації.

Непереконливими є і твердження засудженого про те, що він став на шлях виправлення. При цьому колегія суддів зауважує, що з долучених ОСОБА_7 довідки з місця роботи та позитивної характеристики, серед іншого, вбачається, що з жовтня 2018 року він працює фахівцем з експлуатації устаткування технічного відділу на автомобілі компанії ТОВ Перша Чарівна Скриня і є гарним водієм, у той час як 24.04.2018 року на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і ОСОБА_7 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, направлено для відбування призначеного покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3