Справа № 403/88/19
Провадження №1-в/403/26/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДП «Устинівський ВЦ (№37)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка по кримінальному провадженню заяву засудженого: ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Новомихайлівка Долинського району Кіровградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, судимого: 12 жовтня 2006 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до позбавлення волі на чотири роки; 20 травня 2010 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.213 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на три роки три місяці зі сплатою штрафу на користь держави в сумі 1700.00 грн.; 12 серпня 2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва по ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на сім років; зареєстрованого жителем за адресою: АДРЕСА_1

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Києва по ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на сім років. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 січня 2017 року засудженому ОСОБА_5 замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на три роки п`ять місяців шість днів. У заяві засудженим ОСОБА_5 зазначено, що за час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, як необгрунтована.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просить задовольнити заяву про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, так як відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Устинівський виправний центр (№37)» ОСОБА_4 вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню, так як ОСОБА_5 відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд вважає, що заява про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст.81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Пунктами 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2018 року відмовлено у поданні адміністрації Державної установи "Устинівський ВЦ (№37)" на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Учасниками судового провадження на ухвалу суду першої інстанції апеляційної скарги не подано. Ухвала суду першої інстанції набрала законної сили в установленому законом порядку.

В ухвалі Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2018 року зазначено, що ОСОБА_5 засуджено: вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 1998 року за ч.3 ст.140 КК України (1960 року), із застосуванням ст. 43 КК України (1960 року) до позбавлення волі на три роки чотири місяці; вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2004 року за ст.395 КК України, до позбавлення волі на три роки, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на три роки; вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 12 жовтня 2006 року за ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до позбавлення волі на чотири роки, з конфіскацією майна, що належить на праві власності; вироком Долгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2010 року за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.213 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 КК України, до позбавлення волі на три роки три місяці та сплатою штрафу на користь держави в сумі 1700.00 грн.; вироком Шевченківського районного суду м. Київ від 12 серпня 2014 року за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на сім років, з конфіскацією майна, що належить на праві власності. Таким чином, підставами для постановлення судом ухвали про відмову у поданні адміністрації Державної установи "Устинівський ВЦ (№37)" у відношенні ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання є встановлені під час судового розгляду обставини про кримінологічну характеристику засудженого ОСОБА_5 .
Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, на підставі матеріалів кримінального провадження та ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2018 року встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на протязі з 1994 року по 2014 рік систематично вчиняв умисні тяжкі злочини, в тому числі, проти власності, та на підставі обвинувальних вироків відбував призначену судом міру покарання у вигляді позбавлення волі. У 2012 році судовим рішенням засудженого ОСОБА_5 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання. Під час відбуття умовно-дострокового звільнення, 12 серпня 2014 року засуджений ОСОБА_5 вчинив повторно новий умисний тяжкий корисливий злочин та на підставі обвинувального вироку відбуває призначену судом міру покарання у вигляді позбавлення волі. За обвинувальним вироком Долгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2010 року, штраф на користь держави в сумі 1700.00 грн. засудженим ОСОБА_5 не сплачено (у матеріалах кримінального провадження відсутній письмовий документ про сплату штрафу).
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
При встановлених обставинах та кримінологічній характеристиці засудженого ОСОБА_5 , що підтверджується обвинувальними вироками та ухвалою суду першої інстанції, яка набрала законної сили в установленому законом порядку, суд вважає, що відсутні підстави вважати про виправлення ОСОБА_5 сумлінною працею та перевихованням і заява про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає відповідно до положень ч.2 ст.81 КК України, так як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у заяві засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду на протязі семи днів з дня проголошення.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області: ОСОБА_1