пр. № 1-кс/759/2819/19
ун. № 759/8270/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003166 від 02.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03.05.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003166 від 02.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що 02.05.2019 року об 11 год. 45 хв. до Святошинського УП ГУНП в м. Києві надійшло повідомлення, що за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 5-В, у відділенні банку АТ «ТАСКОМБАНК» було виявлено факт підробки документу.
По прибуттю на місце події екіпаж поліції зустрів керівник служби безпеки банку та повідомив, що його працівниками АТ «ТАСКОМБАНК» було виявлено підробку документу, а саме довіреності на отримання грошових коштів у розмірі 180 000 тис. грн. у порядку виплати від Фонду гарантування вкладів від вище вказаного банку.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.05.2019 року, складеного в службовому приміщені відділенні №15 АТ «ТАСКОМБАНК», що за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 5-В, було проведено огляд. Під час огляду у вищезазначеному приміщенні було виявлено громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також у приміщенні на столі знаходилися наступні документи: оригінал довіреності № ННЕ 339947, виданої у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області 25 квітня 2019 року; довідка від 21.01.2017 року №0000016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_6 ; повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей №39125444; завірена копія паспорта громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; завірена копія довідки про реєстрацію місця проживання; завірена копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки MEIZU чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ) з вмістом sim-карти абонентського номера НОМЕР_5 . Вищезазначені документи вилучені та поміщені в конверт жовтого кольору, телефон поміщено в поліетиленовий пакет, скріплені печаткою.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на оригінал довіреності № ННЕ 339947, виданої у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області 25 квітня 2019 року; довідку від 21.01.2017 року №0000016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_6 ; повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей №39125444; завірену копію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; завірену копію довідки про реєстрацію місця проживання; завірену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки MEIZU чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ) з вмістом sim-карти абонентського номера НОМЕР_5 , старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у своєму клопотанні просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого.
З урахуванням заяви старшого слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних звуко- та відеозаписувальних засобів не здійснювалась.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Неприбуття на розгляд вказаного клопотання інших учасників кримінального провадження в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає його розгляду.
Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України , заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При вирішенні цього клопотання враховується слідчим суддею і те, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують реальні ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження всього вилученого майна. Враховується слідчим суддею і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; оцінюються наслідки арешту майна для підозрюваних.
Враховуючи вищевикладене, в наданих слідчим матеріалах кримінального провадження (їх копіях) вбачаються докази щодо наявності існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 296 КК України та можливість використання заявленого слідчим арешту майна, як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню,
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003166 від 02.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: оригінал довіреності №ННЕ 339947, виданої у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області 25 квітня 2019 року; довідку від 21.01.2017 року №0000016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_6 ; повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей №39125444; завірену копію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; завірену копію довідки про реєстрацію місця проживання; завірену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера №; мобільний телефон марки MEIZU чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ) з вмістом sim-карти абонентського номера НОМЕР_5 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1