КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Маріуполь Донецької області, громадянина Республіки Білорусь, працюючого помічником директора ТОВ "Внешевросервис", маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, який розшукується правоохоронними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської області ОСОБА_9 та визнано наявність підстав для подальшого утримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжено застосування відносно нього екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, до 11 квітня 2019 року включно, але не довше ніж на дванадцять місяців з моменту його затримання.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя вбачає наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та вважає, що застосування до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може бути недостатнім для запобігання можливим спробам останнього переховуватися з метою уникнення передачі компетентним органам Республіки Білорусь (екстрадиції). При цьому, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі засудження за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь, відомості про ухилення його від правосуддя у запитуючій стороні, а також його вік, міцність соціальних та сімейних зв`язків, у тому числі наявність у нього родини та утриманців.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської області ОСОБА_9 і застосувати до громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за адресою: АДРЕСА_2 , або визначити розмір застави достатній для виконання покладених процесуальних обов`язків.

Вказує, що ОСОБА_6 є громадянином України, оскільки на момент проголошення незалежності України постійно проживав на її території та громадянство України не припинено, а тому подальше застосування екстрадиційного арешту незаконне.

Зазначає, що в ухвалі не відображені характеризуючі ознаки особи ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки на території України, зокрема, що він має дружину, малолітню доньку 2011 року народження та повнолітнього сина 1998 року народження, постійне місце проживання в Україні, постійну та престижну роботу.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 від правосуддя у Республіці Білорусь не переховувався, крім того він не був обізнаний про пред`явлення йому обвинувачення у скоєнні злочинів у Республіці Білорусь.

Посилається на те, що ОСОБА_6 має проблеми зі здоров`ям та подальше перебування у ДУ "Київський слідчий ізолятор" може призвести до погіршення стану його здоров`я та ускладнень.

Також посилається на вимоги ч. 4 ст. 590 КПК України, вказуючи на те, що ОСОБА_6 21.11.2018 року подав заяву-анкету про визнання особою, яка потребує додаткового захисту, розгляд якої встановлено до 21.07.2019 року.

Цитує практику Європейського суду з прав людини та вважає, що до ОСОБА_6 незаконно продовжено строк екстрадиційного арешту, з порушенням вимог ст.ст. 184, 199 КПК України, а з урахуванням даних про його особу, до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь.

15.10.2018 о 10:20 год. під час оформлення пасажирів з рейсу № 400 сполученням «Рига-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2018 до ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Білорусь про його видачу, який закінчується 23.11.2018.
Генеральною прокуратурою України 13.11.2018 отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2018 до ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 584 КПК України застосовано екстрадиційний арешт, який було продовжено до 14.03.2019 включно.
22.09.2017 Генеральною прокуратурою Республіки Білорусь порушено кримінальну справу №0 за фактом здійснення невідомими особами в період з березня по листопад 2016 року неправомірного заволодіння і несанкціонованого копіювання інформації РУП «Белтаможсервіс», що зберігалася в комп`ютерній системі РУП «Белтаможсервіс» і Міжнародного центру комутації РУП «Белтаможсервіс», які спричинили значну шкоду РУП «Белтаможсервіс» і ДМК Республіки Білорусь, тобто за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 352 КК Республіки Білорусь.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів проти інформаційної безпеки і незаконного обігу наркотиків слідчого управління УСК Республіки Білорусь по м. Мінськ від 04.04.2018 ОСОБА_6 притягнуто як обвинуваченого та оголошено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь.

Постановою старшого слідчого слідчого управління УСК Республіки Білорусь по м. Мінськ від 04.04.2018, санкціонованою заступником прокурора м. Мінськ, до обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь, застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів проти інформаційної безпеки і незаконного обігу наркотиків слідчого управління УСК Республіки Білорусь по м. Мінськ від 09.04.2018 оголошено розшук ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 254, ч. 2 ст. 349, ст. 352, ч. 2 ст. 354 КК Республіки Білорусь.

Інкриміновані ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочини в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідають ст. 231, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-1 КК України, строк покарання за які передбачає більше 1 року позбавлення волі та є екстрадиційними злочинами.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не закінчився.

06.03.2019 року прокурор Київської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого утримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовження застосування відносно нього екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь строком на два місяці.

11.03.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було задоволено клопотання прокурора та визнано наявність підстав для подальшого утримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжено застосування відносно нього екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, до 11 квітня 2019 року включно, але не довше ніж на дванадцять місяців з моменту його затримання.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею не були дотримані в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, слідчий суддя, виходячи з наявних даних, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, з огляду на наявність ризику ухилення ОСОБА_6 від правоохоронних органів та дійшов висновку про необхідність продовження відносно останнього саме екстрадиційного арешту.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, продовжуючи застосування відносно ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 584, 585 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.

Так, одного лише зазначення в ухвалі слідчого судді про продовження застосування екстрадиційного арешту про те, що особа може здійснити дії щодо ухилення від правоохоронних органів, без достатнього обґрунтування є недостатнім.

Як такого виняткового випадку щодо необхідності продовження застосування до ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо особи останнього в їх сукупності, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням положень ст. 585 КПК України суду належало з`ясувати чи подальше тримання ОСОБА_6 під вартою до вирішення питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, однак суд цього не зробив.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Боротюк проти України" п. 62).

За таких обставин, необхідності подальшого обмеження права особи на свободу у найтяжчій формі, з урахуванням тривалого терміну тримання ОСОБА_6 під вартою та можливого тривалого часу подальшого здійснення процедур пов`язаних з екстрадицією, в контексті зазначеного провадження немає.

Крім того, продовжуючи до ОСОБА_6 екстрадиційний арешт, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, як і не враховано даних про його сімейний стан, наявність неповнолітніх дітей, стан здоров`я, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Розглядаючи клопотання прокурора та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, колегія суддів враховує наявність ризику ухилення останнього від правоохоронних органів та відповідно до статті 585 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується, міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність родини та утриманців, зокрема наявність у ОСОБА_6 дружини, яка є громадянкою України, а також неповнолітньої дитини 2011 року народження, наявність постійного житла за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання прокурора та визнано наявність підстав для подальшого утримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжено застосування відносно нього екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, до 11 квітня 2019 року включно, який забезпечить виконання останнім, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 , та визнано наявність підстав для подальшого утримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжено застосування відносно нього екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, до 11 квітня 2019 року включно, але не довше ніж на дванадцять місяців з моменту його затримання скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 , задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, до 11 квітня 2019 року включно.
Покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії виконання покладених на ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків визначити до 11 квітня 2019 року включно.
Дану ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування під домашнім арештом ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тримається під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор", з-під варти звільнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Київської області.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2128/2019
Категорія: ст. 584 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1