Справа № 344/5636/19
Провадження № 1-кс/344/3108/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000009

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликався на те, що Слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вчинення контрабанди прекурсорів, їх незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою їх використання для виробництва або виготовлення психотропних речовин та інших злочинів, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, оскільки це потребує довготривалої підготовки, завчасно зорганізував у внутрішньо стійке об`єднання свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і його приятеля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які поділяли його наміри (задуми), а роль керівника організованої групи залишив за собою, чим створив та очолив організовану злочинну групу. При цьому він планував і організовував скоєння злочинів, детально розподілив між учасниками групи функції та ролі, яких вони відповідно до єдиного, відомого усім учасникам групи, плану дотримувалися під час вчинення злочинів і які у взаємозв`язку були направлені на виконання об`єктивної сторони цих злочинів, а також координував їх дії.

Так, згідно єдиного злочинного задуму відомого усім учасникам групи, діючи умисно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен був організувати переміщення прекурсорів на територію України з приховуванням від митного контролю, їх незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою подальшого їх використання для виробництва психотропних речовин, проінструктувати інших учасник організованої групи щодо заходів конспірації та порядку дій на випадок виявлення їх незаконної діяльності.

У свою чергу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , згідно відведених їм функцій та ролей, на виконання спільного злочинного плану, повинні були безпосередньо отримати через службу доставки міжнародне відправлення із вмістом прекурсору, доставити його до місця виготовлення психотропної речовини, придбати обладнання та засоби для подальшого виготовлення психотропної речовини.

Так, за невстановлених досудовим слідством обставин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізовуючи спільний злочинний план, організував переміщення з Китаю в Україну міжнародного експрес відправлення TNT150630713 на адресу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, 30.01.19 на території ЗМК ЦСС ТОВ «ТНТ Україна» в зоні митного контролю ВМО №2 митного посту «Спеціалізований» Київської митниці ДФС під час митного огляду міжнародного експрес відправлення TNT150630713, яке надійшло з Китаю від Hebei Aicheng Co.,Ltd,Hebei China, Shijiazhuang-qiaoxi, China, 050091, на ім`я ОСОБА_8 на адресу: АДРЕСА_1 , у ньому виявлено 5 профольгованих пакетів прямокутної форми з вмістом порошкоподібної речовини жовтого кольору в кожному пакеті.

Відповідно до міжнародної експрес накладної TNT150630713 переміщувана в міжнародному експрес-відправленні речовина жовтого кольору задекларована як «Sodium tripolyphosphate».

Згідно висновку Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №151 від 08.02.19 в результаті проведених досліджень, у складі всіх наданих зразків порошкоподібної речовини виявлено фенілнітропропен, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами і доповненнями), віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю (Таблиця ІV Список №1). Маси брутто зразків №№1-5 на момент початку досліджень становили 1006,06 г, 1004,45 г, 1005,06 г, 1007,08 г, 1005,54 г відповідно.

Таким чином, 30.01.19 прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, а саме фенілнітропропен, переміщувалися через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару (ч.1 ст.483 МК України).

Після цього, 19.02.19 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний задум, згідно заздалегідь розподілених ролей, спільно прибули до пункту видачі ТНТ за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 4а, каб. 207, де ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від представника служби «TNT» міжнародне експрес відправлення TNT150630713.

Після цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , використовуючи автомобіль «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , разом перевезли вказане міжнародне експрес відправлення у невідомому напрямку.

При цьому, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безперервно керував діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , шляхом інструктування співучасників і надання вказівок про їхні дії щодо заходів конспірації та уникнення викриття незаконної діяльності.

28.03.2019, під час обшуків за місцями проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і гаражних приміщень, які ними використовувались для спільної незаконної діяльності, виявлено та вилучено особисті телефони співучасників із інформацією щодо обставин вчинення злочинів, скляні колби й інше лабораторне приладдя, аркуші паперу із рукописними написами переліку засобів, обладнання, хімічних формул, які можуть бути використані для виготовлення психотропних речовин, а також інші речі і документи, які підтверджують обставини вчинення злочинів організованою групою.

29 березня 2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Як зазначено в поданому до суду клопотанні, причетність до злочину ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: а саме протоколом тимчасового доступу від 27.02.2019, протоколами обшуків від 28.03.2019, протоколами допитів свідків, протоколами впізнання, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи наявність ризиків, слідчий покликається на можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб, як на території України так і за кордоном.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просила обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зважаючи на молодий вік ОСОБА_5 , відсутність судимості в минулому, наявності проблем зі здоров`ям, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 29 березня 2019 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме протоколом тимчасового доступу від 27.02.2019, протоколами обшуків від 28.03.2019, протоколами допитів свідків, протоколами впізнання, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочинів передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, джерело його існування невідоме, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, щодо підозрюваного ОСОБА_5 неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тих ризиків, існування яких доведено в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміновані злочини, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 250 (двісті п`ятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 480 250 (чотириста вісімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 26 травня 2019 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Розмір застави визначити в межах 250 (двісті п`ятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 480 250 (чотириста вісімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника військового прокурора Івано-Фракнівського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.04.2019 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1