Дата документу 15.05.2019 Справа № 554/3221/19
Провадження № 1-кс/554/6862/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
слідчого - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
власника майна - ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0000057 від 01.02.2019 за ч.2 ст.364 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 01.02.2019 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами територіальних підрозділів Держлісагенства в інтересах суб`єктів господарської діяльності.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження на території Полтавської області сформована злочинна група до складу якої входять службові особи Полтавського обласного управління лісового мисливського господарства, ДП «Полтавське лісове господарство» (), ДП «ПДДП «Полтаваоблагроліс» (), ДП «Гадяцьке лісове господарство» (), що є працівниками правоохоронного органу (Державна лісова охорона) та службові особи ТОВ «ТЕХНО-ФОРЕСТ» (), ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) та ФОП ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_2 ), які діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем здійснюють привласнення деревини Державного лісового фонду України, яка в подальшому після переробки реалізується на експорт, з метою отримання неправомірної вигоди.

На виконання доручення прокурора групи прокурорів в порядку ст. 36 КПК України та слідчого у порядку ст. 40 КПК України, співробітниками УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України встановлено, що організаторами даної злочинної схеми є ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_9 , які використовуючи свої зв`язки в Полтавському обласному управлінні лісового та мисливського господарства та в державних лісогосподарських підприємствах, а саме із заступником начальника управління ОСОБА_10 , директором ДП «Полтавський лісгосп» ОСОБА_11 , директором ДП «Гадяцьке лісове господарство» ОСОБА_12 , директором ДП «ПДПЛ «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_13 , налагодили схему розкрадання деревини під час рубок догляду та рубок головного користування.

Відповідно до отриманої інформації, директор ДП «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_11 разом з підлеглими йому лісничим Борівського лісництва ОСОБА_14 , лісничим Руднянського лісництва ОСОБА_15 , майстром лісу Борівського лісництва ОСОБА_16 та старшим майстром лісу Рублівського лісництва ОСОБА_17 з метою протиправного збагачення, вчиняють дії спрямовані на створення лишків деревини, яку в подальшому зловживаючи своїм службовим становищем реалізовують ОСОБА_5 та ОСОБА_9 під документи ТОВ «ТЕХНО-ФОРЕСТ», шляхом внесення недостовірних відомостей до товаросупровідних документів щодо якості, сорту лісопродукції та її об`єму з наступною її переробкою та реалізацією на експорт. За отриману таким чином деревину ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розраховуються із зазначеними вище особами готівкою, передача яких відбувається в офісі ФОП ОСОБА_9 розташованому за адресою АДРЕСА_1 та приміщенні Борівського лісництва ДП «Полтавське лісове господарство» розташованому за адресою с. Борівське, Котелевського району Полтавської області.

Співставленням отриманих результатів проведених слідчих дій та інформацією щодо реалізації лісопродукції за 2018 та перший квартал 2019 року по всім лісовим господарствам Полтавського ОУЛМГ, а також протоколу огляду 81-го кварталу Борівського лісництва, поблизу с. Глобівка, Полтавської області від 22.03.2019 встановлено, що до товарно-транспортних накладних внесено фактично дані, які не відповідають оглянутій деревині та внесеній деревині у базу даних реалізованої лісо продукції.

07.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_18 від 22.04.2019 проведено обшук автомобіля «Volvo FH16» д.н.з. НОМЕР_3 , у ході якого виявлено та вилучено майно.

Прокурор та слідчий в судовому засідання клопотанян підтримали та просили його задовольнити.
Представники володільця майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та накладення арешту на майно.
Володілець майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Виходячи зі змісту клопотання прокурора майно вилучене в ході обшуку належить ОСОБА_5 , який в рамках даного кримінального провадження не має ніякого статусу.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Прокурором не надано суду доказів, які б вказавали на те, що майно, яке вилучено відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий не довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя, на підставі викладеного, приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання, так як майно вказанне в клопотання слідчого належить ОСОБА_5 , який не має статусу в рамках даного даного кримінального провадження, не є предметом доказування по даному кримінальному провадженні та не має суттєвого значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадження. Предметом доказування за попередньою кваліфікацією по ч.2 ст.364 КК України по даному кримінальному провадженні є зловживання владою або службовим становищем.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Тимчасово вилучене майна в ході обшуку від 07.05.2019 року повернути власнику майна у відповідності ст. 169 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1