Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа 499/108/18
Номер провадження: 1-кп/511/26/19

08 травня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001388 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.10.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратов, Росія, СРСР, одруженого, утриманців не має, з вищою освітою, на час інкримінованих подій перебував на посаді заступника начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, на даний час не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за наступних обставин.
Наказом начальника ГУ НП в Одеській області № 400 від 03.03.2017 ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області.
Відповідно до положення про Іванівське відділення поліції Роздільнянського відділу
поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області затвердженого наказом Головного управління Національної поліції № 2999 від 30.11.2016 у своїй діяльності відділення поліції керується Конституцією України та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України та актами Кабінету Міністрів України, організаційно-розпорядчими документами МВС, Національної поліції України, ГУ НП, Роздільнянського відділу поліції ГУ НП (відповідно до компетенції) та цим положенням.
Діяльність відділення поліції ґрунтується на принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності, відкритості, прозорості, політичної нейтральності, взаємодії з населенням на засадах партнерства, а також безперервності.
Відділення поліції відповідно до покладених на нього завдань здійснює прийняття, реєстрацію заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші пригоди, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або інші події, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, забезпечує виявлення і припинення кримінальних та адміністративних правопорушень.
Відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_4 здійснює загальне керівництво відділенням, віддає вказівки і завдання підлеглим працівникам щодо виконання службових завдань відповідно до компетенції, здійснює контроль за їх виконанням. Організовує, координує та контролює діяльність підрозділу поліції у сфері забезпечення публічного порядку і безпеки на вулицях, в інших публічних місцях населених пунктів, а також під час проведення масових спортивних, релігійних заходів, публічних та громадських акцій, негайного реагування на всі правопорушення та інші події, профілактики правопорушень, налагодженні співпраці з населенням та громадськими формуваннями в забезпеченні публічного порядку, організації адміністративної діяльності, участі в здійсненні державної охорони. Спрямовує зусилля підрозділу поліції на профілактику правопорушень та злочинів, а також негайне реагування на всі правопорушення та інші події, направлення на місця події сил і засобів СРПП, необхідних для захисту порушених конституційних прав громадян. Вирішує в межах своєї компетенції питання призначення, переміщення особового складу, вживає заходів щодо зміцнення кадрів, визначає резерв осіб на висунення та навчання.
Нехтуючи покладеними обов`язками заступник начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду від мешканця смт. Радісне, Іванівського району Одеської області ОСОБА_6 тим самим надав незаконну згоду на укриття від реєстрації та подальшого притягнення останнього до передбаченої чинним законодавством України відповідальності за незаконний демонтаж, подальше вивезення та реалізацію металевих труб систем зрощування, що належали колишньому цукровому заводу, таким чином вчинив умисне корупційно- кримінальне правопорушення.
Так, у травні місяці мешканець смт. Радісне, Іванівського району Одеської області ОСОБА_6 з невстановленими слідством особами вирішив здійснити демонтаж, подальше вивезення та реалізацію металевої труби, що знаходиться біля цукрового заводу в смт. Радісне, Іванівського району Одеської області, вважаючи що вказане майно є безхазяйним. Під час демонтажу зазначеної металевої труби, до місця проведення цих робіт прибув заступник начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 та повідомив ОСОБА_6 про незаконність його дій та необхідності узгодження питань з приводу демонтажу з ним особисто.
Маючи намір продовжуючи роботи по демонтажу труби ОСОБА_6 , 22.11.2017 о 13 год. 00 хв., перебуваючи у смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області зустрівся з ОСОБА_4 та у ході спілкування у приміщення службового кабінету № 9 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, що розташований по вул.Центральній, 81 у вищевказаному селищі міського типу, повідомив ОСОБА_4 , що має намір демонтувати іншу металеву трубу, яка використовувалась, як система зрощування полів, що знаходиться на території поблизу цукрового заводу в смт. Радісне Іванівського району Одеської області. Після отримання вказаної інформації у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 та реалізуючи виниклий злочинний умисел, тим самим усвідомлюючи про незаконність наміру останнього, ОСОБА_4 замість профілактики та попередження кримінального правопорушення, повідомив, ОСОБА_6 про необхідність передачі йому грошових коштів суму яких не назвав, однак не бажаючи бути викритим у своїй злочинний діяльності, оскільки він був обізнаний у методах та формах роботи правоохоронних органів, запитав яку суму грошових коштів останній може передати за безперешкодне надання дозволу на демонтування та подальшу реалізацію металевої труби системи зрощування.
ОСОБА_6 усвідомлюючи, що без дозволу ОСОБА_4 не зможе законно демонтувати та реалізувати металеву трубу системи зрощування, повідомив, останньому, що буде думати, однак ОСОБА_4 реалізуючи раніше виниклий у нього злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, не бажаючи надавати тривалий час для збирання грошових коштів ОСОБА_6 , з метою не надання йому можливості для звернення із заявою про вчинення ОСОБА_4 злочину, запитав останнього, скільки грошових коштів той має при собі на час їх спілкування та не бажаючи бути викритим у своїй злочинній діяльності надав ОСОБА_7 чистий папір та ручку, зазначивши при цьому про необхідність фіксування наявної суми грошових кошів у останнього на наданому папері. У свою чергу ОСОБА_6 виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_4 на наданий раніше чистий папір вніс данні щодо наявності у нього 2 000 (двох тисяч) гривень. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі наявних у нього грошових коштів у сумі 2 000 (дві тисячі) гривень за надання дозволу на незаконний демонтаж, вивезення та реалізацію металевої труби системи зрощування та не притягнення ОСОБА_6 до передбаченої чинним законодавством відповідальності. ОСОБА_6 виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_4 передав в якості неправомірної вигоди 2 000 (дві тисячі) гривень ОСОБА_4 та після останній повідомив про наступну зустріч, у ході якої ОСОБА_6 повинен буде передати другу частину грошових коштів, суму яких не було визначено.
У подальшому, 24.11.2017 о 13 год. 00 хв., перебуваючи у смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області та виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зателефонував йому з метою встановлення суми другої частини грошових коштів, які останній повинен був передати за надання дозволу на демонтаж, вивезення та реалізацію металевої труби системи зрощування та не притягнення ОСОБА_6 до передбаченої чинним законодавством України відповідальності.
ОСОБА_4 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_6 про те, що чекає на нього у Іванівському ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області при цьому зазначивши про небажання вирішувати це питання у ході телефонної розмови.
Та, 24.11.2017 о 13 год. 10 хв. ОСОБА_6 перебуваючи у кабінеті № 9 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, що розташований за адресою вул. Центральна, 81 у ході спілкування з ОСОБА_4 , на незаконну вимогу останнього дістав свій гаманець, а ОСОБА_4 у свою чергу завершуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, повідомив останньому про необхідність передачі йому 13 000 (тринадцяти тисяч) гривень в якості неправомірної вигоди за надання дозволу на демонтаж, вивезення та реалізацію металевої труби системи зрощування та не притягнення ОСОБА_6 до передбаченої чинним законодавством України відповідальності.
Усвідомлюючи, про незаконність дій ОСОБА_4 та розуміючи пр необхідність передачі грошових коштів останньому, ОСОБА_8 повідомив, що може надати лише 9 000 (дев`ять тисяч) гривень, оскільки для демонтажу та перевезення вказаної металевої труби він найняв екскаватор вантажний автомобіль та вартість їх послуг становила суму на яку ОСОБА_6 не розраховував тим самим давав зрозуміти ОСОБА_4 , що названа ним сума грошових коштів є великою та підлягає зменшенню.
Розуміючи, намір ОСОБА_6 , ОСОБА_4 надав згоду на зменшення суми грошових коштів, і не бажаючи бути викритим у своїй злочинній діяльності наказав ОСОБА_6 покласти грошові кошти у сумі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень на нижню полицю чайного столику, що знаходився праворуч від входу у його службових кабінет.
Крім того, після виконання незаконної вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_6 залишив приміщення службового кабінету.
Одразу після передачі неправомірної вигоди ОСОБА_4 , співробітники Одеського управління ДВБ НП України та слідчі прокуратури Одеської області увійшовши у кабінет ОСОБА_4 виявили грошові кошти у сумі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень, які були переданні останньому ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого злочину, не визнав, категорично заперечував свою участь у вчиненні будь-яких злочинних дій, суду пояснив, що він дійсно працював на посаді заступника начальника Іванівського ВП. З ОСОБА_6 був знайомий раніше, знав від родича, що той займається зварювальними роботами, порізом різних металевих конструкцій. У березні-травні 2017 року він з ОСОБА_9 не зустрічався, його не затримував та ніяких заяв про протиправну поведінку останнього не отримував. 22.11.2017 року ОСОБА_8 прийшов до нього на роботу у відділення поліції, спитав, чи він його пам`ятає. Він запросив останнього до кабінету, а той почав розмову про якісь труби та про намір їх демонтувати, на що він відповів, що повідомить начальника. 24.11.2017 року ОСОБА_8 зателефонував йому і знову прийшов до нього на роботу без будь-якої домовленості, став розповідати про якісь гроші, а потім пішов. Він нічого у ОСОБА_6 не вимагав і не отримував від нього грошей, а вся історія вигадана останнім. Після того, як ОСОБА_10 пішов, він зрозумів, що це провокація, пішов до чергової частини, щоб написати рапорт, але до будівлі поліції увірвалися люди у чорному з написом ДВБ, вибили двері в кабінеті на першому поверсі, а його затримали у вестибюлі. Незважаючи на те, що він не чинив опору, на нього одягли кайданки та повели до його кабінету. Він, розуміючи,що затриманий, просив надати йому захисника, але йому відмовили. У кабінеті біля дверей на пересувному столику знайшли гроші, які він не отримував. Він подумав, що гроші могли підкинути люди, які заходили до кабінету, після того, як вибили двері. Під час обшуку у його кабінеті, він перебував у кайданках, які зняли для того, щоб його освідувати, просвітили його руки, але свічіння не було, що він просив зафіксувати у протоколі та звернув на це увагу понятих. Потім йому запропонували видати всі речі з кишень та зробили змиви з рук. Він при обшуку наголошував на незаконності дій слідчого, вимагав надати йому можливість поспілкуватися із захисником, але все було марно. Після його обшуку, освідування, обшуку кабінету, його вивели на вулицю, посадили в машину та відвезли до м.Одеси. Можливість поспілкуватися із захисником йому надали лише, коли він пізно ввечері того ж дня знайомився із протоколом затримання. Наголошує на тому, що при проведенні досудового слідства було порушено його право на захист, а проти нього ОСОБА_9 була вчинена провокація злочину, оскільки він до 22.11.2017 року з останнім не зустрічався, грошей від нього не вимагав, а надання дозволу на демонтаж труб не входить до його повноважень. Просив визнати всі докази, надані стороною обвинувачення, недопустимими та виправдати його.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

За правилами ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За приписами частин 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Як зазначено у ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 86 КПК визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

А згідно зі ст. 85 КПК належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 92 КПК на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.

Так на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні та містяться у показаннях свідків, письмових та речових доказах, процесуальних документах, носіях інформації, матеріалах НСРД, які розсекречені та відкриті стороні захисту.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який не визнав свою вину у вчиненні злочину, судом дослідженні у повному обсязі всі докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема допитані свідки: як заявлені стороною обвинувачення, та і стороною захисту.
Так свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що весною 2017 року він звернувся до селищної ради смт.Радісне, де отримав дозвіл на демонтаж труби колишнього Цукрового заводу, з метою використання її для власних потреб, а у якості компенсації за цей демонтаж, він облаштував місце для збору сміття в селищі. З ким саме він здійснював демонтах труби не пам`ятає, але у момент виконання вказаних робіт, на місце прибули начальник поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили йому про незаконність його дій та про необхідність передачі їм грошей у сумі 25 тисяч гривень. Через деякий час він передав ОСОБА_4 у барі «Вєтєрок» 4 тисячі гривень. Після чого його ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_12 не турбували і грошей не вимагали. У жовтні 2017 року він вирішив покарати вказаних поліцейських, бо у нього виникла образа з приводу їх поведінки щодо нього, а саме: вимагання у нього грошей, і він звернувся у прокуратуру, де повідомив про вимагання у нього неправомірної вигоди у березні-травні 2017 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він дав згоду на участь у слідчих діях та був на зв`язку із оперативними співробітниками. 22.11.2017 року йому запропонували зателефонувати ОСОБА_11 або ОСОБА_12 та передати їм гроші, на що він погодився. Того ж дня на під`їзді до смт.Іванівка його зустріли співробітники поліції та передали йому гроші у сумі 2 тисячі гривень, які він повинен був передати ОСОБА_12 . Ці ж співробітники поліції у мікроавтобусі одягли на нього записуючий пристрій, при цьому ніяких документів не складали, а лише повідомили як він повинен здійснювати запис та де саме розташована камера відеоспостереження. Обладнаний технічним пристроєм, він попрямував у райвідділ поліції в смт.Іванівка, де зустрів ОСОБА_13 та повідомив йому, що має намір демонтувати трубу і йому для цього потрібен дозвіл. ОСОБА_14 відповів, що сам він ці питання не вирішує і повинен повідомити начальника поліції та потрібно почекати його відповіді. Після чого він вийшов з поліції, та не виключаючи записуючий пристрій, декілька годин пересувався по смт.Іванівці. Він спілкувався по телефону із співробітниками поліції, які чекали його на окраїні селища, а також неодноразово телефонував ОСОБА_12 з метою ще раз із ним зустрітися. Десь після обіду, він знову зустрівся із ОСОБА_12 та передав йому гроші у сумі 2 тисячі гривень, які поклав на тумбочку у його кабінеті. Розмовляючи із ОСОБА_12 того дня він імпровізував та видумав легенду про демонтаж труби, яку насправді демонтувати не збирався. Після передачі вказаної суми грошей він повернувся до мікроавтобуса співробітників поліції та повідомив, що гроші він передав, але не в руки ОСОБА_12 . Після цього з нього зняли записуючий пристрій і він поїхав додому, пообіцявши бути на зв`язку. 24.11.2017 року він знову зустрівся із співробітниками поліції на підїзді до смт.Іванівка, де йому передали 13 тисяч гривень, які він повинен був вручити ОСОБА_12 та одягли на нього записуючий пристрій. Він увійшов у райвідділ, де зустрів ОСОБА_12 та повідомив, що у нього з`явились кошти для повного розрахунку, на що ОСОБА_12 зробив вигляд, що його не розуміє та запросив до себе у кабінет. Він відрахував з грошей, переданих йому співробітниками поліції 4 тисячі гривень, які забрав собі, а решту у сумі 9 тисяч гривень поклав на те ж саме місце на тумбочці та вийшов на вулицю. Там він зателефонував своїм кураторам та повідомив, що гроші передав, але ОСОБА_12 їх в руки не брав. Після цього з нього зняли записуючий пристрій та почали операцію по затриманню ОСОБА_12 . Головною метою своїх дій він вважає справедливу помсту працівникам поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за вимагання у нього грошей навесні 2017 року, тому що такого він нікому не прощає. Підтвердив, що ОСОБА_12 йому після травневих подій не телефонував та грошей не вимагав. У листопаді 2017 року він повідомляв ОСОБА_12 вигадану історію, маючи на меті спровокувати його на отримання від нього хабара, бо дуже хотів його викриття. ОСОБА_6 заперечував факт надання своїх власних коштів співробітникам поліції для їх ідентифікації для проведення негласних слідчих дій, а стверджував, що гроші для передачі ОСОБА_4 у якості неправомірної вигоди йому вручили саме співробітники поліції, а також зазначив, що при виготовленні протоколу ідентифікації грошей присутнім не був та протокол не підписував. Не заперечував, що він раніше судимий, але за вчинення яких злочинів відмовився повідомити суду, а також визнав, що колись вживав наркотики та був під контролем правоохоронних органів.
Аналізуючи показання ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що вони є надуманими, не відповідають дійсності та не підтверджують обвинувачення висунуте ОСОБА_4 , а саме факт усвідомлення ОСОБА_6 того, що без дозволу ОСОБА_4 він не зможе демонтувати трубу системи зрошування та змушений передати йому неправомірну вигоду за надання такого дозволу. ОСОБА_6 своїми діями, висловлюваннями та пропозиціями щодо передачі грошей ОСОБА_4 , провокував останнього на вчинення злочину, який ОСОБА_4 не мав наміру вчиняти.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які залучались у якості понятих на досудовому слідстві, суду повідомили, що вони були запрошені на вулиці співробітниками поліції для участі у слідчих діях та були присутні 24.11.2017 року вранці при помітці грошових коштів у сумі 13 тисяч гривень. При них ці гроші обробили спецзасобом, зробили з них ксерокопії та склали протокол, який вони підписали. Де саме складали протокол, вони не пам`ятають, але це відбувалося в районі Будинку Меблів в м.Одесі, але точно не на вулиці Буніна, що у центрі міста. При цьому грошові кошти нікому не передавалися, а співробітники полції забрали гроші з собою та запропонували їм поїхати в смт.Іванівку, де вказані гроші будуть передані як хабар, а вони будуть понятими при затриманні злочинця. На повороті в смт.Іванівку їх зустрів чоловік на ім`я ОСОБА_17 , якому вручили гроші для передачі, чи були гроші запаковані, вони не пам`ятають. В смт.Іванівка всі під`їхали до будівлі поліції, та стали чекати сигналу від ОСОБА_17 про передачу грошей. Після отримання такого сигналу до приміщення поліції спочатку забіг спецназ, а потім увійшов слідчий та розпочав проводити слідчі дії. Вони були понятими при огляді кабінету на першому поверсі. При цьому вони бачили, що у вестибюлі затримали чоловіка, одягли на нього кайданки та завели до кабінету, двері у який були відчинені. Затриманий просив надати йому адвоката, але йому відмовили. У кабінеті йому запропонували видати гроші, але він повідомив, що ніяких грошей не отримував. Потім працівники поліції на столику за дверима знайли гроші у сумі 9 тисяч гривень, вони точно пам`ятають цю суму купюрами по 200 гривень, бо їх розкладали у кабінеті та фотографували, а також знімали все, що відбувалось, на відеокамеру. При просвічуванні рук затриманого спецфарба виявлена не була, що він просив зафіксувати у протоколі. Затриманий був у кайданках, які знімали, коли брали змиви з його рук. З карманів куртки затриманого були вилучені його особисті речі та гроші у невеликій кількості. Про всі слідчі дії складали протоколи, які вони підписували, але не все читали. Потім всі, крім затриманого перейшли на другий поверх, де проводили огляд кабінету №1 начальника поліції, де виявили мічену купюру 500 гривень, що говорили присутні про джерело її походження, вони не пам`ятають. Вказані свідки також повідомили, що раніше приймали участь у слідчих діях, як поняті у інших кримінальних провадженнях, але це було давно. Бути понятими у даній справі їм запропонував знайомий працівник поліції ОСОБА_18 , який також їздив з ними у смт.Іванівку.
Свідок ОСОБА_19 , начальник Іванівського ВП, суду пояснив, що він особисто не причетний до вчинення будь-якого злочину, з ОСОБА_6 знайомий особисто не був та не підтримував з ним жодних позаслужбових стосунків. Знає, що той притягувався до кримінальної відповідальності та перебував на обліку як особа яка вживає та торгує наркотиками. 24.11.2017 року у обідню перерву він відлучився із відділення поліції. А коли повернувся, то помітив, що у будівлі повно сторонніх осіб у масках, двері майже всіх кабінетів біли вибиті. Він надав дозвіл на огляд свого кабінету, де у нього виявили 500 гривень нібито отриманих як неправомірна вигода ОСОБА_4 22.11.2017 року. Про цей факт йому не було нічого відомо, а звідки у нього взялася ця купюра він не пам`ятає. На запитання слідчого він відповів, що ОСОБА_14 був винен йому 1000 гривень та віддав їх 23.11.2017 року і що ця купюра була серед них. Він так сказав, бо йому погрожували затриманням. З приводу демонтажу труби 22.11.2017 року було анонімне повідомлення, яке при перевірці не підтвердилося. Щодо протиправної діяльності ОСОБА_6 у 2017 році ніяких повідомлень не було і він особисто з ним у березні-травні 2017 року не зустрічався.
Свідок ОСОБА_20 , заступник начальника сектору Іванівського ВП, суду пояснив, що 24.11.2017 року близько 15.00 годин він прийшов до відділення поліції, його спочатку не впускали, сказали, що проводяться слідчі дії, потім впустили і він помітив ОСОБА_21 (слідчого), який повідомив,що вірвались люди у масках та вибили двері у всіх кабінетах слідчих, у канцелярії, у кабінеті ОСОБА_4 .. Хтось йому сказав, що останнього підозрюють у отриманні хабара. Він помітив, як ОСОБА_4 виводили з чергової частини та він попросив знайти йому адвоката. Також він особисто чув, як ОСОБА_4 просив у слідчого надати йому адвоката, після чого його завели до кабінету. Що відбувалося у кабінеті ОСОБА_4 він не знає, бо його туди не пустили. Він був присутнім при огляді кабінету ОСОБА_19 , де слідчий прокуратури фактично робив обшук, оглядали кишені ОСОБА_11 , відкривали шухляди, шафи у стінці. Каснер дістав з кишені 500 гривневу купюру та віддав слідчому, про джерело її отримання він не пояснював. За час його роботи в Іванівському ВП заяв на ОСОБА_6 не було. 22.11.2017 року було анонімне повідомлення про демонтаж труби в смт.Радісне, але при виїзі на місце дільничого інспектора ця інформація не підтвердилась та матеріал списали.
Свідок ОСОБА_22 , т.в.о. старости смт.Радісне, суду повідомила, вона знає ОСОБА_6 , як мешканця селища, але жодних робіт навесні 2017 року чи у листопаді 2017 року по демонтажу труб Цукрового заводу ним не проводилося та селищна рада дозволів на демонтаж не надавала. Ніякі роботи із залученням техніки також не проводилися.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що 24.11.2017 року він був помічником чергового та знаходився у черговій частині, де також були ОСОБА_24 і ОСОБА_4 , який підписував папери. У приміщення поліції зайшли люди у масках, одні наліво до кабінету ОСОБА_4 , інші - на другий поверх. Він почув удари, зрозумів, що вибивають двері. У кабінет ОСОБА_4 також вибили двері та він бачив як через деякий час з кабінету вийов якийсь чоловік та запитав: «Де Завьорткін?». ОСОБА_4 вийшов до нього з чергової частини та на нього зразу одягли кайданки. Перед тим, як до кабінету зайшов чоловік у цивільному, який назвався слідчим, до кабінету ОСОБА_4 заходили люди у масках. Що відбувалося у кабінеті ОСОБА_4 він не знає. Слідчий ДВБ вилучив усі записи з камер відеоспостереження на першому та другому поверсі, а також сервер із чергової частини. Чи заходив хтось до ОСОБА_4 24.11.2017 року із сторонніх осіб він не пам`ятає, бо на першому поверсі біля його кабінету паспортний стіл і дуже багато людей прямує саме туди.
Свідок ОСОБА_25 суду повідомив, що він працює начальником сектору Іванівського ВП, та десь у середині листопада 2017 року він був черговим та отримав повідомлення, що невідомі щось копають в смт.Радісне. Він направив туди дільничого інспектора, який згодом зателефонував та повідомив, що нічого не виявлено. Відомості в ЄРДР не вносились, був складений висновок про недоцільність внесення в ЄРДР, але хто саме складав висновок, він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що він працює в Іванівському ВП близько року. 24.11.2017 року він стояв на посту біля вхідних дверей. У ВП забігли якісь люди, наказали всім стояти, побігли до кабінету ОСОБА_4 , де вибили двері. Потім з чергової частини вийшов ОСОБА_4 , на нього зразу одягли кайданки та повели у кабінет. З ВП його також виводили у кайданках. Чи заходив перед прибуттям цих людей ОСОБА_10 до ОСОБА_12 він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що він працює поліцейським в СРПП Івнівського ВП, та 24.11.2017 року був у добовому наряді. В черговій частині в обідній час перебував ОСОБА_4 .. У цей час у приміщення ВП забігли люди у масках з написом ДВБ. Одні почали вибивати двері у кабінет ОСОБА_4 , інші побігли на другий поверх, де також вибивали двері. Хтось спитав, де ОСОБА_12 . ОСОБА_28 вийшов із чергової частини та відповів, що це він. Після цього на нього одягли кайданки та чоловік у цивільному щось йому зачитував. Потім його повели до кабінету на 1-му поверсі, але що там відбувалося він не знає. Перед тим, як завести ОСОБА_29 , у його кабінет заходили сторонні люди та перебували там деякий час.
Свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що він працює старшим дільничим Іванівського ВП. Десь у кінці листопада 2017 року йому на мобільний зателефонував ОСОБА_25 та повідомив, що за межами смт.Радісне невідомі викопують труби та просив перевірити цю інформацію. Він через 15-20 хвилин прибув на вказане місце між масло бійнею і залізничним мостом, але ніякої техніки, осіб, слідів не було. У телефонному режимі він повідомив чергового, що ніяких робіт не виявлено. Потім він прибув у ВП та написав рапорт, хто готував висновок не пам`ятає. Через деякий час він, як дільничий, допомагав співробітникам ДВБ при огляді місця події. Огляд проводився на земельних ділянках, що виділені приватним особам, але слідів будь-яких робіт по демонтажу труб там не було.
Свідок ОСОБА_31 суду повідомив, що він завідує Іванівським сектором міграційної служби та його кабінет на першому поверсі недалеко від кабінету ОСОБА_4 24.11.2017 року він був на роботі, почув крики та вийшов у коридор, де побачив, що невідомі вибили двері у кабінет ОСОБА_4 та хтось туди зайшов. Потім він почув, що питають, де ОСОБА_4 . Через деякий час він помітив, як ОСОБА_4 вийшов із чергової частини та на нього одягли кайданки, а всіх попросили розійтися по своїм робочим місцям. Він пішов до себе в кабінет. Коли невідомі покинули ВП, він оглядав приміщення на першому та другому поверсі та бачив, що майже всі двері до кабінетів були вибиті.
Жоден із свідків, допитаних судом, не підтвердив провину ОСОБА_4 ,у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а навпаки всі свідки спростовують її.
Судом не допитані поняті ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , щодо обставин складання протоколу ідентифікації грошових коштів від 22.11.2017 року, оскільки сторона обвинувачення не забезпечила явку вказаних свідків у судове засідання, за адресами, вказаними у протоколі ці особи не проживають, ухвала суду від 12.12.2018 року щодо встановлення їх місцезнаходження строною обвинувачення не виконана.
Також на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину стороною обвинувачення надані наступні докази, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні:
-Витяг з кримінального провадження №0001388 внесеного в ЄРДР 10.10.2017 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих органів про встановлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України, де зазначена фабула: працівники правоохоронних органів за не притягнення до кримінальної відповідальності вимагають від фізичної особи неправомірну вигоду (реєстратор - слідчий у особливо важливих справах ОСОБА_34 ) (т.1, а с.140);
-Рапорт слідчого з ОВС відділу 17/1/2 прокуратури області молодшого радника юстиції ОСОБА_35 від 10.10.2017 року заступнику прокурора Одеської області про те, що до другого відділу управління з розслідування проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області від громадянина ОСОБА_6 10.10.2017 року надійшла заява, яка зареєстрована за №4968-17вх. за фактом вимагання у нього та отримання неправомірної вигоди з боку начальника Іванівського ВП Ширяївського ВП ГУНП в Одеській області та співробітника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності пов`язаної з викраденням металевої системи зрошування. Враховуючи, що в діях службових осіб ГУНП в Одеській області та УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, керуючись ст.214 КПК України слідчий вважав за доцільне вищевказані відомості внести до ЄРДР та розпочати досудове слідство (вказаний рапорт погоджений посадовими особами прокуратури Одеської області) (т.1,а.с.141);
-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.10.2017 року складений слідчим о 11.23 год. та зареєстрований в секретаріаті прокуратури Одеської області за вх..№49684-17вх. 10.10.2017 року, де від ОСОБА_6 прийнята усна заява про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України. ОСОБА_6 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України та йому роз`яснені права заявника відповідно до ст.60 КПК України. (т.1.а.с.142-144);
-Ксерокопія паспорту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Савинці, Балаклейського району, Харківської області, серії НОМЕР_1 виданий Іванівським РС ГУДМС України в Одеській області 06.09.2016 року, в графі сімейний стан є відмітка про реєстрацію шлюбу 16.03.2002 року з ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 (дата реєстрації 18.04.1975 року), ІПН НОМЕР_2 (т.1,а.с.145);
-Витяг з кримінального провадження №0001388 внесеного в ЄРДР 10.10.2017 року за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих органів про встановлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України, фабула: працівники правоохоронних органів за не притягнення до кримінальної відповідальності вимагають від фізичної особи неправомірну вигоду (реєстратор - слідчий у особливо важливих справах ОСОБА_37 , дата формування витягу 17.10.2017 року) (т.1, а с.146);
- Постанова про призначення слідчої групи у кримінальному провадженні від 10.10.2017 року, згідно якої слідчій групі у складі слідчих прокуратури Одеської області ОСОБА_35 та ОСОБА_38 доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001388 внесеному в ЄРДР 10.10.2017 року, доручення про проведення досудового розслідування від 10.10.2017 року слідчому ОСОБА_39 (т.1,а.с.147-148,149);
-Постанова про визначення групи прокурорів від 10.10.2017 року у кримінальному провадженні №0001388 внесеному в ЄРДР 10.10.2017 року, згідно якої до групи прокурорів процесуальних керівників включені прокурори прокуратури Одеської області ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 (т.1.а.с.150-151);
-Супровідний лист від 17.10.2017 року та доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст.40 КПК України), яким слідчий ОСОБА_37 просив начальника УВБ в Одеській області ДВБ НП України доручити співробітникам ввіреного йому підрозділу встановити повні анкетні дані співробітників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_43 та ОСОБА_4 , дати їх народження, посади, які вони займають, наявність у них нерухомого та рухомого майна, встановити засоби зв`язку, яким вони користуються, транспортні засоби, які перебувають у їх володінні та якими вони користуються, при погодження зі слідчим провести інші слідчі дії (т.1,а.с.153);
-Супровідний лист від 18.10.2017 року , рапорт від 18.10.2017 року про виконання доручення слідчого, документи на виконання доручення (т.1,а.с.154-168);
-Постанова про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 25.10.2017 року слідчого ОСОБА_35 , який встановив, що у травні місяці 2017 року мешканець смт.Радісне Іванівського району Одеської області ОСОБА_6 з невстановленими слідством особами домовився про демонтаж, подальше вивезення та реалізацію металевої труби, що знаходиться біля цукрового заводу в смт.Радісне, Іванвського району, Одеської області і яка використовувалась для зрошення полів, що знаходились неподалік ділянки її розташування, з обов`язковою сплатою всіх необхідних платежів до бюджету територіальної громади Іванівського району Одеської області з метою дотримання чинного законодавства України. Під час демонтажу зазначеної металевої труби, до місця проведення цих робіт прибув заступник начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 і начальник Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 та повідомили ОСОБА_6 про незаконність його дій та необхідності узгодження питань з приводу демонтажу з ними особисто. Так, через два тижні на мобільний телефон ОСОБА_6 подзвонили вищевказані співробітники та призначили зустріч у кафе «Вєтєрок», що знаходиться у смт.Радісне, Іванівського району, Одеської області. Зустрівшись з ними в кафе, останні повідомили, що ОСОБА_6 їм винен 4000 гривень за те, що вони не вжили заходів спрямованих на притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вирізку труби біля Цукрового заводу. ОСОБА_6 у свою чергу зазначив, що питання вирізки узгоджував у селищній раді. Нащо останні повідомили, що з ними також необхідно вирішувати це питання. ОСОБА_6 повідомив, що у нього грошей немає. Тоді вони повідомили, що знають, де зберігається вирізана труба та притягнуть його до кримінальної відповідальності. У подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що може понести кримінальну відповідальність незаконно, шляхом створення вищевказаними правоохоронцями штучних доказів, він погодився передати їм неправомірну вигоду, однак вказав, що передасть її через декілька днів, оскільки необхідно зібрати зазначену суму. Через декілька днів, ОСОБА_6 зустрівся із заступником начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у тому ж кафе, де раніше з ним зустрічався та передав йому неправомірну вигоду у сумі 4000 гривень. Крім того, у процесі розмови ОСОБА_4 повідомив, що крім 4000 гривень ОСОБА_6 повинен буде передати йому неправомірну вигоду у сумі 25000 гривень за подальше не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Так, як ОСОБА_6 був обурений зазначеною поведінкою цих правоохоронців, які постійно нагадували, коли зустрічали останнього про його начебто борг, вирішив звернутись до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Ухвалами слідчого судді апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2017 року ОСОБА_44 надано дозвіл на проведення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_19 ряду негласних слідчих (розшукових) дій строком на 60 діб з моменту підписання ухвал, зокрема: аудіо-відео контроль особи; спостереження за особою та місцем; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та встановлення місця знаходження радіоелектронного пристрою. Крім того, у разі виникнення відповідної необхідності можливе прийняття рішення щодо проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні. Так, 10.10.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надав письмову добровільну згоду на його залучення до участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій. З огляду на викладене, керуючись ст.110,ч.6 ст.246 КПК України постановив: залучити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 до проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування кримінального провадження №0001388 від 10.10.2017 року. Додаток письмова заява ОСОБА_6 від 10.10.2017 року (долучена заява набрана на комп`ютері) (т.1,а.с.169-171, 172);
-Протокол огляду від 24.11.2017 року, огляд почато о 13 год. 23 хв., огляд закінчено: о 14 год.46 хв., де слідчий ОСОБА_37 у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за участю слідчого ОСОБА_35 , о/у в ОВС ОУДВБ НП України ОСОБА_45 , заступника начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , яким у відповідності до ч.1.ч.2 ст.56, ст.57 КПК України роз`яснені їх права та обов`язки, за участю о/у ОВС ОУ ДВБ НП України ОСОБА_46 залученого для проведення відеозапису, яким у відповідності до ч.4,ч.5 ст.71 КПК України роз`яснені їх права та обов`язки, відеозапис проводився за допомогою відеокамери «Panasonic» HDR №10408320 на флеш носій інформації, провів огляд у службовому кабінеті №9, розташованому у приміщенні Іванівського ВП, який перебуває у користуванні заступника начальника Іванівського ВП підполковника поліції ОСОБА_4 , який на запитання слідчого, чи отримував він від будь-якої особи грошові кошти 24.11.2017 року, відповів, що до нього у службовий кабінет напередодні заходив чоловік на ім`я ОСОБА_17 , вони спілкувались, але він не отримував ніяких грошових коштів від нього. Під час огляду службового кабінету №9 з правого боку, на нижній полиці журнального столику було виявлено грошові кошти купюрами по 200 гривень у кількості 45 купюр з наступними серійними номерами, що зазначені у протоколі, та за допомогою ультрафіолетової лампи грошові кошти обстежені, в результаті чого встановлено, що на них відображаються сліди характерного світіння світло-зеленого кольору. Вказані банкноти на місці події упаковані в поліетиленовий пакет блакитного кольору, опечатані та скріплені підписами слідчого, понятих та учасників. Також на запитання слідчого до ОСОБА_4 , чи мається ще якісь грошові кошти, на що ОСОБА_4 повідомив, що в задній кишені його штанів маються грошові кошти у сумі 150 гривень (1 купюра 100 грн, 1 купюра 50 грн). Вказані грошові кошти поміщені до одного поліетиленового пакету блакитного кольору, опечатано, з пояснювальним написом «Денежные средства Заверткина». Також у ході огляду у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон марки «MEIZU» в чорному чохлі, який поміщено до пакету та опечатано. Крім того у ОСОБА_4 вилучено особисте службове посвідчення, службове посвідчення на імя ОСОБА_47 , дві банківські картки банків «Ощадбанк» та «Приватбанк», а також значок поліцейського, які поміщені до поліетиленового пакету та опечатані. Зауважень щодо ходу та результатів огляду від понятих, учасників огляду не надходило (т.1,а.с.173-175); При дослідженні вказаного протоколу судом встановлено, що у даному протоколі є підписи понятих та слідчого, підписи інших учасників у протоколі відсутні;
-Протокол огляду місця події від 24.11.2017 року з 15.20 (на флешці з 15.27) до 16.39 (16.37) в присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 слідчим оглянуто службовий кабінет №1 за участю власника (користувача) начальника Іванівського ВП ОСОБА_19 , який добровільно видав наявні в нього грошові кошти номіналом 500 гривень (ГК2925687), 2 купюри по 100 гривень 20 гривень, 10 гривень, 2 гривні, 4 купюри по 1 гривні, 100 гривень, щодо всіх купюр зазначені їх серійні номери. Також ОСОБА_19 добровільно видав службове посвідчення, значок поліцейського, банківську картку «Приватбанку», мобільний телефон «Айфон-6», матеріали ЄО №2940 від 222.11.2017 року з двох аркушів. З службового кабінету вилучено відео накопичувач «SVS» №98. ОСОБА_19 добровільно видав копію запису з серверу, розташованому у черговій частині. Відеозапис проводився за допомогою відеокамери «Panasonic» HDR №10408320 та відеофлешкарти (т.1, а.с.176-178) Є підписи понятих та учасників (на першій сторінці протоколу вони не зазначені), а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_34 , ОСОБА_48 , слідчий ОСОБА_37
- У судовому засіданні відтворено запис проведення огляду місця події від 24.11.2017 року (службових кабінетів №1 та №9) на Micro SD-картці «Smartbuy»-4166647, mdha 110389 (т.1,а.с.179).
-Розписка ОСОБА_19 про надання добровільної згоди на огляд службового кабінету №1 в Іванівському ВП, за адресою: смт.Іванівка, вул.. Центральна,81 (т.1,а.с.180);
-Постанова про проведення освідування особи від 20.11.2017 року, згідно якої прокурор ОСОБА_40 постановив провести освідування заступника начальника Іванівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово виконуючого обов`язки начальника Іванівського ВП ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших службових осіб Іванівського ВП, які будуть застигнуті під час вчинення злочину та які контактували з заздалегідь ідентифікованими грошовими коштами. Проведення освідування доручено слідчим ОСОБА_39 , ОСОБА_49 або співробітникам УВБ в Одеській області ДВБ НП України і УСБУ в Одеській області за дорученням слідчого. Постанову про проведення освідування пред`явити особі, що освідується (т.1,а.с.181-182); ОСОБА_4 від підпису відмовився, є підписи понятих на звороті а.с.182)
-Протокол освідування особи від 24.11.2017 року слідчим у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за участю співробітника ДВБ ОСОБА_45 , проведено освідування ОСОБА_4 за добровільною згодою, в приміщенні кабінету №9 зроблено змиви з обох рук ОСОБА_4 , перед цим вони були просвічені спеціальною лампою та будь-якого світіння не виявлено (т.1.а.с.183-185);
-Заява (друкована) ОСОБА_6 від 28.11.2017 року про добровільну видачу органу досудового розслідування грошових кошів у сумі 4000 гривень, номіналом по 500 гривень з наступними серіями ХГ7077780, ХА0527894, ХБ 6780564, ХБ2911518, ХЕ0144919, ХГ1707616, ХЕ50559749, ХА7339312, які він повинен був передати ОСОБА_4 (т.1,а.с.186);
-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2017 року, слідчий ОСОБА_37 24.11.2017 року о 13 годині 23 хв. у смт.Іванівка, по вул..Центральна,81 у присутності захисника ОСОБА_5 , затримав ОСОБА_4 на місці вчинення злочину особу застали під час вчинення злочину. Роз`яснені права за ст.42 КПК України (копії протоколу отримали ОСОБА_4 та його захисник). (т.1,а.с.187-191) Надано ордер захисника серії ОД №304164 від 24.11.2017 року, договір про надання юридичних послуг від 24.11.2017 року, укладений між адвокатом та ОСОБА_50 на захист ОСОБА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (т.1.а.с.192-194);
-Повідомлення про підозру від 24.11.2017 року ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 КК України (що відповідає фабулі обвинувачення) (т.1,а.с.195-199 з відміткою про вручення 24.11.2017 року о 22 годині 50 хвилин);
-Памятка про процесуальні права та обов`язки, отримана 24.11.2017 року (т.1, а.с.200-205);
-Розписка ст.інспектора-чергового Іванівського ВП ОСОБА_51 про отримання на зберігання табельну вогнепальну зброю НОМЕР_3 та 16 набоїв до неї від підполковника поліції ОСОБА_4 (т.1,а.с.206);
-Протокол огляду та виготовлення ідентифікованих (помічених) грошових коштів, для використання під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.11.2017 року (з 09.00 до 09.30) оперуповноважений ОСОБА_52 на підставі постанови прокурора від 09.11.2017 року про проведення контролю за вчиненням злочину, за участю понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , у приміщенні Одеського управління ДВБ НП України за адресою м.Одеса, вул..Буніна,37,к.№12 за участю заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає в АДРЕСА_3 провів огляд грошових коштів. В ході огляду, який проводився при штучному освітленні встановлені грошові кошти у розмірі 2000 гривень, які були надані гр.. ОСОБА_6 наступним номіналом: 2000 грн. в кількості 2 купюри номіналом 500 грн. (СЖ1231900, ГК2925687) та 5 купюр номіналом по 200 грн. (ПЕ0592196, МБ3712424, ЗЕ6155773, ЕА8071293, ЗГ 7560079). В процесі огляду на копіювальному апараті виготовлені дві ксерокопії вказаних купюр з метою їх ідентифікації на місці злочину. Вказані грошові кошти на загальну суму 2000 грн., з метою документування протиправних дій з боку співробітників поліції були передані ОСОБА_6 (т.1,а.с.207-208, з фото таблицею на а.с.209-210);
-Заява без дати ОСОБА_6 слідчому ОСОБА_39 про добровільну видачу власних грошових коштів у сумі 2000 гривень для проведення негласних слідчих дій по матеріалам КП №0001388 від 10.10.2017 року, відкритого за ч.3 ст.368 КК України (т.1,а.с.211);
- Заява без дати ОСОБА_6 слідчому ОСОБА_39 про надання згоди на залучення заявника для проведення негласних слідчих дій по матеріалам КП №0001388 від 10.10.2017 року, відкритого за ч.3 ст.368 КК України (т.1,а.с.212);
- Протокол огляду та виготовлення ідентифікованих (помічених) грошових коштів, для використання під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.11.2017 року (з 09.00 до 09.30) оперуповноважений ОСОБА_52 на підставі постанови прокурора від 09.11.2017 року про проведення контролю за вчиненням злочину, за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , у приміщенні Одеського управління ДВБ НП України за адресою м.Одеса, вул..Буніна,37,к.№12 за участю заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає в АДРЕСА_3 провів огляд грошових коштів. В ході огляду, який проводився при штучному освітленні встановлені грошові кошти у розмірі 13000 гривень, які були надані гр.. ОСОБА_6 наступним номіналом: 13000 грн.: в кількості 8 купюр номіналом 500 грн. (ХА0527894, ХА7339312, ХГ1707616, ХЕ0144919, ХБ2911518, ХБ6780564, ХЕ5059749, ХГ7077780) та 45 купюр номіналом по 200 грн. з серійними номерами: ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691. Оперуповноваженим ОСОБА_55 за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного балончика «Светлячок-М» помічені сторони вищезазначених купюр. При освітленні зазначених купюр лампою з глибоким ультрафіолетовим випромінюванням всі зазначені помітки світяться зеленим кольором. Зі спеціального невидимого люмінесцентного балончика «Светлячок-М» взятий зразок, шляхом нанесення на аркуш паперу А4 розміром 296х210 мм та поміщений у конверт №1, який опечатаний печаткою №17. В процесі огляду на копіювальному апараті виготовлені ксерокопії вказаних купюр на 14 аркушах з метою їх ідентифікації на місці злочину. Вказані грошові кошти на загальну суму 13000 грн., з метою документування протиправних дій з боку співробітників поліції були передані ОСОБА_6 (т.1,а.с.213-215, з фото таблицею на а.с.216-229);
-Ухвала слідчого судді Приморського р/с м.Одеси від 25.11.2017 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 480000 гривень, з покладенням (у разі внесення застави) обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, протокол від 27.11.2017 року роз`яснення підозрюваному обов`язків, передбачених ст.182, ч.5 ст.194 КПК України, повідомлення від 27.11.2017 року про внесення застави, копія квитанції від 27.11.2017 року про внесення застави у визначеній слідчим суддею сумі, підтвердження про зарахування коштів на рахунок ТУ ДСА (т.1,а.с.230-236);
-Ухвала слідчого судді Приморського р/с м.Одеси від 25.11.2017 року про відсторонення від посади ОСОБА_4 до 24.01.2018 року (т.1,а.с.237-240);
-Ухвала слідчого судді Приморського р/с м.Одеси від 28.11.2017 року про арешт майна (т.1, а.с.241-244);
-Розписка ОСОБА_19 від 08.12.2017року про отримання службового посвідчення, картку замісника №17, значок поліцейського, банківську картку та про відсутність претензій (т.1,а.с.245);
-Ухвала слідчого судді Приморського р/с м.Одеси про арешт майна від 28.11.2017 року (т.1,а.с.246-250);
-Ухвала від 28.11.2017 року слідчого судді Приморського р/с м.Одеси про проведення огляду, якою надано дозвіл на огляд службового кабінету №1 Іванівського ВП, що знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою: вул..Центральна,81, смт Іванівка, Іванівського району, Одеської області (т.1,а.с.251-253);
-Ухвала від 28.11.2017 року слідчого судді Приморського р/с м.Одеси про проведення огляду, якою надано дозвіл на огляд службового кабінету №9 Іванівського ВП, що знаходиться на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою: вул..Центральна,81, смт Іванівка, Іванівського району, Одеської області (т.1,а.с.254-256);
-Супровідний лист Управління Служби безпеки України в Одеській області від 10.10.2017 року №65/н-8813 до прокуратури Одеської області, згідно якого керуючись положеннями ст.216 КПК України, направлено на вказану адресу в порядку ст.214 КПК України повідомлення про вчинене правопорушення (рапорт посадової особи для прийняття рішення згідно з чинним законодавством України (т.1,а.с.257);
-Рапорт від 09.10.2017 року (зареєстрований в УСБУ в Одеській області за №8812 від 10.10.2017 року) оперуповноваженого в ОВС 2 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області ОСОБА_56 про те, що в ході здійснення заходів з протидії корупції та організованої злочинності в структурних підрозділах ГУ НП України в Одеській області, отримано інформацію про окремий факт вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області. За наявною інформацією, т.в.о. начальника Іванівського ВП майор поліції ОСОБА_19 , спільно з начальником сектору кримінальної поліції Іванівського ВП підполковником поліції ОСОБА_4 , зловживаючи владою та службовим становищеи вимагали та отримали неправомірну вигоду у розмірі 4000 гривень НБУ за не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за попереднім узгодженням з органами місцевого самоврядування здійснив вирізку металевої труби на території смт.Радісне, Іванівського району, Одеської області. разом з тим, посадові особи ОСОБА_57 та ОСОБА_4 повідомили ОСОБА_6 , про те, що останній в подальшому повинен передати їм ще 25000 гривень НБУ, за не притягнення його до кримінальної відповідальності. Таким чином, в діях співробітників Іванівського ВП майора поліції ОСОБА_19 та підполковника ОСОБА_4 вбачаються окремі ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.216 КПК вважає за доцільне про даний факт в порядку ст.214 КПК повідомити прокуратуру Одеської області для прийняття рішення згідно з чинним законодавством України (т.1,а.с.258);
- Повідомлення прокуратури Одеської області та адресу УСБУ від 27.11.2017 року №17/1/2-3284 вих17 про те, що за матеріалами №65/4-8813 від 10.10.2017 року слідчим відділом прокуратури Одеської області розпочато КП №0001388 за ознаками кримінального правоорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В ході досудового розслідування викрито заступника начальника Іванівського ВП підполковника поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 25.11.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопрушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зазначену особу 24.11.2017 року затримано у порядку ст.208 КПК України (т.1,а.с.259);
-Постанова про уточнення анкетних даних від 27.11.2017 року, ухвалена слідчим ОСОБА_58 ,а саме: вірними та відповідаючими дійсності анкетними даними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додаток ксерокопія паспорту ОСОБА_4 (т.1,а.с.260,261);
-Висновок №17-5689 криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин по матеріалам КП, внесеного до ЄРДР за №0001388, складений 18 грудня 2017 року, на дослідження надійшли: 1) грошові кошти у сумі 9000 гривень НБУ, 2) змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 , 3) зразок спеціальної хімічної речовини (спец барвник). Висновки: 1.3 На наданих на дослідження сорока п`яти купюрах номіналом 200 гривень НБУ кожна, серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691, на момент дослідження є спеціальна хімічна речовина (спец барвник) люмінесцентний порошок. 2.4 На наданих на дослідження серветках зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_4 на момент дослідження сліди спеціальних хімічних речовин (спец барвників) відсутні. 5. Спецбарвник-люмінесцентний порошок на наданих на дослідження сорока п`яти купюрах номіналом 200 гривень НБУ кожна, серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691, має загальну родову приналежність зі спеціальною хімічною речовиною (спец барвником) люмінесцентним порошком, який наданий як зразок порівняння (т.1,а.с.262-266);
-Акт №17-5689 від 18.12.2017 року вартості експертизи на суму 4952,00 гривень (т.1, а.с.267)
-Висновок №17-5690 судово-технічної експертизи документів за матеріалами КП, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001388 від 10.10.2017 року за ознаками ч.3 ст.368 КК України, складено 22.12.2017 року. На дослідження надійшли 45 грошових банкнот номіналами 200 гривень, серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691. Висновки: надані на експертизу 45 грошових банкнот номіналами 200 гривень, серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691 виготовлені кожна на Банкнотно-монетному дворі НБУ і є грошовими банкнотами Національного банку України (т.1,а.с.268-271);
-Акт №17-5960 від 22.12.2017 року вартості експертизи на суму 5694,80 гривень (т.1, а.с.272);
-Супровідний лист від 04.12.2017 року про виконання доручення та доручення від 04.12.2017 року про витребування в Іванівському органі місцевого самоврядування документів щодо права власності на (трубу), що розташована поблизу колишнього «Сахарного заводу», допитати свідків (т.1, а.с.273,274);
-Супровідний лист від 28.11.2017 року про направлення на виконання доручення та доручення від 27.11.2017 року про допит у якості свідків понятих, що були присутні під час огляду та вручення грошових коштів від 22.11.2017 року (т.1, а.с.275,276);
-Супровідний лист від 12.12.2017 року про направлення на виконання доручення та доручення від 27.11.2017 року про перевірку НАЗК про суттєві зміни у матеріальному стані ОСОБА_21 , який вніс заставу у розмірі 480000 гривень за підозрюваного ОСОБА_4 (т.1, а.с.277,278-279);
-Супровідний лист від 30.11.2017 року, постанова про часткове задоволення клопотання від 30.11.2017 року захисника ОСОБА_5 та надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування за виключенням тих, ознайомлення з якими на даній стадії досудового розслідування може нашкодити встановленню істини по справі (т.1.а.с.280,281);
-Заява адвоката ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами справи від 27.11.2017 року (т.1,а.с.282);
-Протокол огляду від 04.12.2017 року слідчим ОСОБА_58 речових доказів у трьох пакунках, які опечатані та скріплені биркою з написом «опечатано прокуратура Одеської області», підписи понятих «Мазур та ОСОБА_59 » та слідчого прокуратури Філіппова: у пакеті під №1: лист формату А4, на якому за допомогою принтера надруковано наступний текст: виписка з матеріалів ЄО №2940 від 22.11.2017 року «фабула: 22.11.2017 року о 16.28 год надійшло повідомлення від служби «102» про те, що 22.11.2017 року о 16.17 год за адресою Іванівський район смт.Радісне, біля залізничної колії, щось копають невідомі особи на тракторі, просить перевірити поліцію. хто це. Заявник: анонімна особа тел.:. Проводиться перевірка. Направлено ДОП СП ОСОБА_60 » Мається підпис начальника СРПП №1 Іванівського ВП майора поліції ОСОБА_25 .. Також мається отиск печатки «Зареєстровано в журнали єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області від 22.11.2017 року за №2940, оперативний черговий ОСОБА_25 на 1 аркуші; Лист формату А4 на імя начальника ОСОБА_19 про недостатність відомостей для внесення даного факту до ЄРДР, начальника слідчого відділу ОСОБА_20 лист формату А4 витяг з наказу про призначення ОСОБА_4 на посаду; лист формату А4 «Положення про Іванівське відділення поліції (наказ ГУНП в Одеській області від 30.11.2016 року №2999, на 3 аркушах). В пакеті під №2 службове посвідчення працівника поліції, картка замісника №17, банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_4 , жетон поліцейського, що належать ОСОБА_19 ; в пакеті під №3 грошові кошти в сумі 836 гривень різним номіналом, серед яких є одна купюра номіналом 500 гривень серії ГК2925687, яка була передана ОСОБА_6 22.11.2017 року (зазначена купюра вилучена та поміщена в окремий конверт) (т.1,а.с.283-285); Додаток: оглянуті речові докази (т.1,а.с.286-303);
-Витяг з ЄРДР від 10.10.2017 року станом на 01.01.2018 року (т.1.а.с.304) з внесенням відомостей про особу, яку повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- Протокол огляду від 11.12.2017 року слідчим ОСОБА_58 речових доказів у двох пакунках, які опечатані та скріплені биркою з написом «опечатано прокуратура Одеської області», підписи понятих «Мазур та ОСОБА_59 » та слідчого прокуратури Філіппова: у пакеті під №1 грошові кошти у сумі 150 грн (вилучені у ОСОБА_4 в службовому кабінеті; у пакеті під №2 службове посвідчення, жетон поліцейського, картки «Приватбанку» та «Ощадбанку» що належать ОСОБА_4 , службове посвідчення ОСОБА_61 (т.1,а.с.305-311 з додатками);
-Протокол огляду від 11.12.2017 року слідчим ОСОБА_58 речових доказів у пакеті, а саме: грошових коштів у сумі 4000 гривень: 8 штук номіналом по 500 грн (див. вище), які видані ОСОБА_6 28.11.2017 року з додатком (т.1, а.с.312-315);
-Вимога про судимості ОСОБА_4 станом на 13.12.2017 року не судимий (т.1.а.с.316);
-Супровідний лист від 21.12.2017 року та висновок від 20.12.2017 року службового розслідування за фактом затримання заступника начальника Іванівського ВП підполковника ОСОБА_4 (т.1.а.с.317-323);
-Супровідний лист від 27.12.2017 року та доручення від 27.12.2017 року у порядку ст.40 КПК України слідчого ОСОБА_38 про встановлення рухомого та нерухомого майна у ОСОБА_4 , проведення огляду місця (у якому заявником ОСОБА_6 проведено вилучення металевої труби, здійснено її демонтування на відрізки, подальше транспортування до місця зберігання та реалізації) (т.1, а.с.324-325);
-Супровідний лист від 04.01.2018 року про виконання доручення та додатки на 7 аркушах, а саме: протокол огляду місця події від 03.01.2018 року за участю понятих та ОСОБА_6 оглянуто територія смт.Радісне, вздовж залізничної колії «Ротово-Роздільна», поруч розташована газо-розподільча станція «ГРС», металева труба колишнього «Сахарного заводу» була розташована під землею приблизно на глибині 1.5 метри від ГРС та приблизно на відстані 100-150 метрів вздовж залізничної колії у напрямку автомобільної траси «Одеса-Київ», неподалік ГРС знаходиться масло бійня та приватні господарські ділянки, колишній «Сахарний завод» знаходиться на відстані приблизно 1000 метрів від ГРС; витяг з Державного реєстру речових прав щодо майна зареєстрованого на ОСОБА_4 ; (т.1.а.с.326-332);
-Запит від 03.01.2018 року НП України ДВБ до Радісненської сільської ради про балансоутримувача металевої труби, яка розташована біля сахарного заводу та відповідь від 05.01.2018 року за № 02-15/458 Радісненської селищної ради Іванівського району на вказаний запит, що на балансі Радісненської селищної ради знаходяться зовнішні мережі господарсько-питного водо забезпечення житлового селища та первісною вартістю 89347,00 грн. (замінений на пластиковий) та мережі зовнішньої госпфікальної каналізації житлового селища за первісною вартістю 704712,00 грн., які розташовані на території селища (т.1,а.с.333-334);
-Повідомлення Іванівського ВП від 23.01.2017 року, що за період з 20.01.2017 року по 20.06.2017 року Іванівським ВП фактів незаконного демонтажу, вирізки, вивезення та викрадення металевих труб, які призначались для систем зрошування або інших цивільних потреб населення на території смт.Радісне Іванівського району до ЄО не реєструвалося (за підписом ОСОБА_19 ) (т.1.а.с.335);
-Повідомлення НП України ДВБ від 05.01.2018 року слідчому про завершення перевірки фактів можливого порушення антикорупційного законодавства слідчим ОСОБА_50 (03.01.2018 року складено проект протоколу №13/42-15/02-2018 про адміністративне корупційне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП відносно нього та направлений для погодження), супровідний лист від 03.01.2018 року щодо проекту протоколу (т.1,а.с.336,337);
- Постанова про продовження строку досудового розслідування від 22 січня 2018 року до трьох місяців тобто до 24 лютого 2018 року (т.1.а.с.338-338а);
-Ухвала слідчого судді Приморського р/с. м. Одеси про продовження строку дії обов`язків, передбачений ч.5 ст.194 КПК України покладених на ОСОБА_4 , до 24.02.2018 року (т.1.а.с.339-340);
-Постанова про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання від 22.01.2018 року, якою скасовано постанову слідчого ОСОБА_38 від 11.12.2017 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 (т.1,а.с.341-342);
-Протокол проведення слідчого експерименту від 23.01.2018 року (з 11.53 до 12.04) слідчим за участю заявника ОСОБА_6 , у присутності понятих, де заявник показав місце де він у березні 2017 року викопував труби на території Іванівського району в смт.Радісне поблизу залізничного полотна, на вказане місце приїхали працівники поліції Каснер та ОСОБА_12 , які почали з`ясовувати на якій підставі він викопує труби, взяли у нього номер телефону, та через декілька днів зателефонували йому та зустрілись з ним (т.1,а.с.343-346, з записом а.с.347) (вказана слідча дія проведена без участі захисника та ОСОБА_4 ,які заявили клопотання про її проведення);
-Супровідний лист від 28.12.2017 року прокуратури Одеської області слідчому ОСОБА_39 про направлення матеріалів, які були отримані під час проведення негласних слідчих дій у КП №0001388 для приєднання до матеріалів вказаного КП, а саме: протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії №1870т від 19.12.2017 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину №1869т від 19.12.2017 року; оптичний носій micro SDHC інв.№384т від 10.11.2017 року 8 GB; оптичний носій micro SDHC інв.№385т від 10.11.2017 року 8 GB; оптичний носій micro SDHC інв.№386т від 10.11.2017 року 8 GB; оптичний носій micro SDHC інв.№387т від 10.11.2017 року 8 GB; (т.1.а.с.348);
- Супровідний лист НП України від 22.12.2017 року про направлення матеріалів для скасування грифів секретності щодо вказаний вище протоколів та оптичних носіїв (т.1.а.с.349-350);
-Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії №1870т від 18.12.2017 року складений оперуповноваженим Одеського управління ДВБ НП України ОСОБА_55 на підставі доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09.11.2017 року №15/5706т, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 09.11.2017 року №15/5704т, постанови про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 09.11.2017 року №15/5705т, у відношення громадянина ОСОБА_4 з метою викриття, документування факту вчинення злочину та осіб, які його вчинили, а також запобігання вчинення даного злочину, з дотриманням вимог статей 104, 246, 271 КПК складено протокол контролю за вчиненням злочину. Під час проведення контролю за вчиненням злочину відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали Апеляційного суду Миколаївської області здійснювався аудіо-відеоконтроль. 22.11.2017 року о 10.00 год в приміщенні Одеського УДВБ НП України (м.Одеса, вул..Буніна,37) в присутності ОСОБА_6 понятих та о/у ОСОБА_62 проведено огляд , ідентифікацію, помітку та вручення грошових коштів у сумі 2000 грн., про що складено відповідний протокол. Вказані грошові кошти у присутності понятих були передані ОСОБА_6 для подальшої передачі заступнику начальника Іванівського ВП ОСОБА_4 з метою проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: спеціального слідчого експерименту. Після чого ОСОБА_6 направився на зустріч із ОСОБА_4 22.11.2017 року о 12.55 год. ОСОБА_6 , який попередньо був обладнаний аудіо-відео записуючими пристроями, направляється до Іванівського ВП, який розташований в смт.Іванівка по вул..Центральна,81, та заходить на 1 поверх, де розташований службовий кабінет заступника начальника Іванівського ВП ОСОБА_4 .. ОСОБА_6 зустрічає на першому поверсі ОСОБА_4 та вони разом заходять до службового кабінету ОСОБА_4 , де між ними відбувається розмова. О 13.55 год ОСОБА_6 виходить з приміщення Іванівського ВП та очікує на вулиці. 15.33 год ОСОБА_6 поступив телефонний дзвінок, після чого він направився до кабінету ОСОБА_4 , у кабінеті відбувається розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_63 , та останній отримує від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 2000 грн за непритягнення до кримінальної відповідальності. 15.37 год. розмова ОСОБА_6 із ОСОБА_4 закінчилась. ОСОБА_6 вийшов із службового кабінету та направився до виходу із адмінприміщення. Зміст розмови зафіксовано у протоколі за результатами проведення НСРД аудіо-відеоконтролю за особою від 15.12.2017 року. 24.11.2017 року о 09.00 в приміщенні Одеського УДВБ НП (м.Одеса, вул..Буніна,37) в присутності ОСОБА_6 , понятих та о/у ОСОБА_62 проведено огляд, ідентифікацію, помітку та вручення грошових коштів у сумі 13000 грн, про що складено протокол. Вказані грошові кошти в присутності понятих були передані ОСОБА_6 для подальшої передачі заступнику начальника Іванівського ВП ОСОБА_64 , з метою проведення негласної слідчої (розшукової)дії, а саме: спеціального слідчого експерименту. Після чого ОСОБА_6 було обладнано аудіо-відео записуючими пристроями та він направився на зустріч із ОСОБА_4 .. 24.11.2017 року о 13.08 ОСОБА_6 телефонує ОСОБА_4 , о 13.16 ОСОБА_6 заходить до адміністративного приміщення Іванівського ВП, де його зустрічає ОСОБА_4 та вони разом заходять до кабінету ОСОБА_4 на першому поверсі, де ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду у сумі 8000 грн. за неритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 . Зустріч закінчилася 24.11.2017 р о 13.17, ОСОБА_6 вийшов з адмінприміщення Іванівського ВП та у подальшому з нього були зняті аудіо-відео записуючі пристрої. Після чого ОСОБА_4 був затриманий працівниками прокуратури Одеської області, складено протокол огляду місця події (т.1.а.с. 351-352);
- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю за особою №1869т від 18.12.2017 року, за розмовами та діями ОСОБА_4 (записи розмов за 22.11.2017 року з 12.45 до 13.55, 15.33 телефонний дзвінок Красильникова, о 15.34. ОСОБА_10 заходить до ВП, 15.37 зустріч закінчено), 24.11.2017 р 13.08 ОСОБА_10 телефонує ОСОБА_4 , о 13.16 входить , о 13.17 зустріч закінчилась ( ОСОБА_10 відрахував частину грошей, сказав, що то його) (т.1,а.с.353-357, з додатком а.с.358 - записи);
-Супровідний лист від 22.01.2018 року про направлення матеріалів для скасування грифів секретності (т.2,а.с.1-2);
-Протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 15.01.2018 року (склав ОСОБА_52 ) на матеріальному носії інформації 260 файлів (68,22 МБ, тривалість розмов 02 години 29 хв, період розмов з 14.11.2017 року по 30.11.2017 року у відношенні ОСОБА_6 тел. НОМЕР_5 , ДВД №388т (т.2.а.с.3)
-Протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 15.01.2018 року (склав ОСОБА_52 ) на матеріальному носії інформації 260 файлів (106,22 МБ, тривалість розмов 03 години 52 хв, період розмов з 14.11.2017 року по 30.11.2017 року у відношенні ОСОБА_4 тел. НОМЕР_6 , ДВД №392т (т.2.а.с.4);
-Протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 15.01.2018 року (складений ОСОБА_55 ) на матеріальному носії інформації 659 файлів (1002,14 МБ, тривалість розмов 09 годин 07 хв. 18 сек., період розмов з 14.11.2017 року по 30.11.2017 року у відношенні ОСОБА_19 тел. НОМЕР_7 , ДВД №390т (т.2.а.с.5-21, додаток диск а.с.22,23,24);
-Акт прийому передачі на відповідальне зберігання грошових коштів у сумі 9000 грн., 4000 грн, 836 грн. (т.2.а.с.25);
-Клопотання №17/1/2-5277т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.10.2017 року, клопотання №17/1/2-5278т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.10.2017 року, №17/1/2-5279т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.10.2017 року; доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 09.11.2017 року (т.2,а.с.26-36);
-Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 09.11.2017 року щодо ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , яку ухвалено направити для виконання співробітникам управління ДВБ НП України (т.2,а.с.37-39);
-Постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 09.11.2017 року яку ухвалено направити для виконання співробітникам управління ДВБ НП України (т.2,а.с.40-42);
- Доручення оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.36 КПК (т.2.а.с.43-44);
-Повідомлення адвокату ОСОБА_5 від 24.01.2018 року про задоволення частково його клопотання про проведення слідчого експерименту у вигляді відтворення дій, обстановки, обставин подій за участю адвоката та ОСОБА_6 , постанова від 23.01.2018 року про часткове задоволення клопотання (т.2,а.с.45, 46-47);
-Протокол огляду від 29.01.2018 року матеріалів особової справи №5057 на імя ОСОБА_4 (т.2.а.с.48-49);
-Копія особової справи №5057 ОСОБА_4 (т.2.а.с.50-67);
-Запит від 14.12.2017 року про стан психічного здров`я ОСОБА_4 ( з відміткою, що він на обліку у психіатра не перебуває) (т.2.а.с.68);
-Протокол огляду від 24.01.2018 року мобільного телефону «Мейзу», вилученого у ОСОБА_4 (є абонент « ОСОБА_65 », номер телефону НОМЕР_8 , дзвінки 22.11.2017 о 14.25, 14.31, 14.42, 15.18, 15.27, 15.31, а також 24.11.2017 року о 13.06, 13.12), смс повідомлення відсутні (т.2,а.с.69-71 з фототаблицею);
- Протокол огляду від 24.01.2017 року мобільного телефону ОСОБА_19 , бесіди та з`єднання з абонентським номером НОМЕР_9 , смс повідомлення відсутні (т.2.а.с.72-76 з фототаблицею);
-Запит від 29.01.2018 року про отримання інформації від Іванівського ВП, посадова інструкція заступника начальника Іванівського ВП (т.2.а.с.77-81);
-Ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2017 року (5897, 5898, 5899) розсекречено (т.2,а.с.82-100);
-Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_4 (т.2.а.с.101-106, отримана 30.01.2018 року);
-Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.01.2018 року ОСОБА_4 , отримав 30.01.2018 року о 12.50 год. є підпис ОСОБА_4 та адвоката (т.2.а.с.107-111);
-Ухвала слідчого судді від 26.01.2018 року Приморського р/с м.Одеси за результатами розгляду скарги адвоката на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій відмовлено, ухвала від 30.01.2018 року про виправлення описки (т.2.а.с.112-114);
-Супровідний лист від 29.01.2018 року та доручення від 29.01.2018 року про додатковий допит ОСОБА_6 (т.2.а.с.115-117);
-2 постанови від 04.01.2018 року та постанова від 24.01.2018 року про визнання та приєднання до справи в якості речових доказів (т.2,а.с.118-124);
-Постанова про закриття кримінального провадження від 30.01.2018 року в частині епізоду за фактом отримання у період часу з березня по травень 2017 року, грошових коштів у сумі 4000 грн від ОСОБА_6 , закрити у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК. (т.2,а.с.125-129);
-Доручення про відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування від 30.01.2017 р (т.2,а.с.130);
-Доручення від 30.01.2018 року про повідомлення особі про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у КП №0001388 (т.2.а.с.131);
-Повідомлення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 30.01.2018 року підозрюваному ОСОБА_4 (т.2.а.с132);
-Повідомлення адвокату ОСОБА_5 і підозрюваному ОСОБА_4 від 30.01.2018 року про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів (т.2.а.с.133-134);
-Протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 31.01.2018 року у двох томах (т.1-на 250 арк, т.2- на 237 арк) є підписи про ознайомлення з 09.25 по 11.45 31.01.2018 р (т.2.а.с.135-136).
Стороною захисту надані письмові докази, які були відкриті стороні обвинувачення в порядку ст.290 КПК України, а саме: - ксерокопія журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою (за перід з 04.01.2017 року по 28.11.2017 року, інв. №69), - протокол огляду місця події з фото таблицею від 24.11.2017 року, де зафіксовано факт зламу та пошкодження дверей службового кабінету №12, яким користувався ОСОБА_4 ; - план евакуації при пожежі Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на якому на 1-му поверсі зазначений кабінет заступника начальника ВП за №12 та план приміщень другого поверху; - повідомлення від 12.12.2017 року за №49/3-3099 Іванівського ВП на запит адвоката від 06.12.2017 року, про те, що Іванівським ВП за період з травня 2017 року по 24.11.2017 року заяви, повідомлення за фактом крадіжок, несанкціонованого демонтажу металевих труб на землях території смт.Радісне, Іванівського району, Одеської області не надходили, не реєструвались та не розглядались; - повідомлення Знам`янської сільської ради від 12 грудня 2017 року №02-15/451 на запит адвоката від 06.12.2017 року про те, що на балансі Радісненської селищної ради знаходяться зовнішні мережі господарсько-питного водо забезпечення житлового селища за первісною вартістю 89347,00 грн. (замінений на пластиковий) та мережі госпфікальної каналізації житлового селища за первісною вартістю 704712,00 грн. Труби, що знаходяться на балансі Радісненської селищної ради та належать до комунальної власності громали смт.Радісне в період з 01.05.2017 року по 24.11.2017 року не демотувались. Інформації про факти розкрадання та несанкціонованого демонтажу інших труб, розташованих на території смт.Радісне у вищевказаний період до селищної ради не надходило. ОСОБА_6 не звертався до селищної ради із заявою про дозвіл на демонтаж труб (т.3, а.с.44-58).
Крім того, строною захисту надана інформація з бази данних «Армор» станом на 25.11.2017 року щодо ОСОБА_6 , з якої вбачається, що останній неодноразово притягувався, у тому числі і Іванівським ВП до кримінальної відповідальності за вчинення корисних злочинів та перебував під контролем правоохоронних органів.
Стороною захисту заявлене клопотання про визнання недопустимими доказів, наданих стороною обвинувачення, а саме: - протоколу огляду кабінета ОСОБА_4 від 24.11.2017 року; - результатів НСРД у вигляді контролю за злочином, аудіо-, відео контролю ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вони отримані з суттєвим порушенням прав і свобод людини та з грубим порушенням норм КПК України (т.3.а.с.60-64).
Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст..94 цього Кодексу.
Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року зауважив, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світі пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Крім того, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у рішенні "Коем проти Бельгії" від 22.06.2000 р. зазначив, що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою.

Насамперед, дослідивши докази надані стороною обвинувачення, суд констатує істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства в частині порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_4 при його затриманні та подальших слідчих діях, таких як огляд його кабінету від 24.11.2017 року, під час якого проведено обшук ОСОБА_4 з вилученням речей, які знаходились у його кишенях, освідування особи, а також його допит.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу, яка у випадках, передбачених законом, надається безоплатно. Кожен вільний у виборі захисника своїх прав.

Згідно з положеннями ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші права, передбачені цим Кодексом.

У світлі обставин кримінального провадження як гарантії, передбачені національним законодавством, так і гарантії справедливості, закріплені статтею 6 Конвенції вимагають, щоб підозрюваний, обвинувачений мав можливість скористатись допомогою захисника, починаючи з найпершого допиту. Обмеження права обвинуваченого на захист під час досудового розслідування, відповідно до національного законодавства, становить істотне порушення кримінально - процесуального закону, яке передбачає скасування вироку. Цей недолік не може бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою обвинуваченому пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження (рішення ЄСПЛ у справі " Салдуз проти Туреччини, п.58 ; рішення від 31.03.2009 року у справі "Плонка проти Польщі", п.39 - 40.; рішення "Лазаренко проти України" від 28.01.2011 року, п.57).

Попри вказані вимоги національного законодавства та Конвенції незважаючи на бажання ОСОБА_4 мати захисника під час його затримання, проведення обшуку, огляду приміщення ВП, відібрання змивів з рук, дачі пояснень, орган досудового розслідування, в порушення вимог ч. 1 ст.49 КПК України не забезпечив участь захисника при проведенні вказаних процесуальних дій, що підтверджується продемонстрованим прокурором відеозаписом їх фіксації. На вказаному відеозаписі чітко простежується, що ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину у вестибюлі Іванівського ВП, на нього одягнуті кайданки, він був позбавлений можливості вільно пересуватися та в кайданках його супроводжено для участі у проведенні огляду його кабінету.

Окрім того, звертає на себе увагу й невідповідність мети проведення такої слідчої дії, як огляд місця події, та мети відшукання грошових коштів, які ОСОБА_6 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, надав ОСОБА_4 з метою його викриття.

Наведені обставини свідчать, що 24 листопада 2017 року в службовому кабінеті ОСОБА_4 фактично був проведений не огляд місця події, а обшук з метою відшукання предмета злочину, передбаченого ст. 368 КК, хоча для проведення зазначеної слідчої (розшукової) дії з огляду на положення ч.2 ст. 234 КПК обов`язковою була наявність ухвали слідчого судді.

Надана прокурором ухвала слідчого судді Приморського р/с м.Одеси від 28.11.2017 року, якою надано дозвіл на огляд службового кабінету ОСОБА_4 №9 (замість №12), на думку суду, постановленна з порушенням вимог ст.233 КПК України, яка не передбачає можливості постановлення слідчим суддею такої ухвали.

Як зазначено вище, при проведенні огляду ОСОБА_4 вже був затриманий, але в протоколі огляду не зазначено, що він бере участь у вказаній слідчій дії як підозрюваний, якому слідчий зобов`язаний роз`яснити права і обов`язки, передбачені ст.42 КПК України.

Відповідно до вимог частин 1, 3 - 5 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

З відеозапису затримання і огляду службового кабінету, відтвореного в судовому засіданні, встановлено, що 24.11.2017 року ОСОБА_4 о 13.23 год. затриманий із застосуванням спецзасобів (кайданок) до початку обшуку, або одночасно із початком огляду, оскільки у протоколі огляду зазначено, що огляд розпочато також о 13.23 год.

Враховуючи вимоги закону, а також вищевказане, суд дійшов висновку, що вже до початку огляду слідчим, ОСОБА_4 був затриманий уповноваженою службовою особою, яка, по-перше, права, передбачені цим Кодексом підозрюваному ОСОБА_4 не повідомила та не роз`яснила, зокрема, про його право брати участь у проведенні огляду, надавати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, по-друге, почав огляд (обшук) кабінету за відсутності захисника, на участі якого наполягав затриманий.

Отже, як зазначено вище, затримання ОСОБА_4 , огляд (а фактично обшук) кабінету були проведені з істотними порушеннями вимог КПК України, гарантованого права на захист, з вільним вибором захисника, а сам протокол огляду від 24.11.2017 року та здобуті у результаті огляду докази, суд оцінює, як недопустимі докази в розумінні ч.1 ст.87 КПК України.
Судом встановлено, що 10.10.2017 року ОСОБА_6 звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення злочину, про що свідчить протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.10.2017 року складений слідчим о 11.23 год. та зареєстрований в секретаріаті прокуратури Одеської області за вх..№49684-17вх. 10.10.2017 року, де від ОСОБА_6 прийнята усна заява про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України. ОСОБА_6 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України та йому роз`яснені права заявника відповідно до ст.60 КПК України. Зі змісту заяви на початку травня 2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи в смт.Радісне, Іванівського району, Одеської області передав у якості неправомірної вигоди начальнику Іванівського ВП Ширяївського ВП ГУНП в Одеській області на ім`я ОСОБА_66 та співробітнику УЗЕ Іванівського ВП Ширяївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_67 4000 гривень, за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за таємне викрадення металевої труби, яка предназначена для системи зрошування. У подальшому вищевказані правоохоронці шляхом вимагання повідомили ОСОБА_6 про те, що йому необхідно в якості неправомірної вигоди передати ще 25000 гривень за подальше не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за його подальшу діяльність пов`язану з вирізкою частини труби системи зрошування. В протоколі заявником ОСОБА_6 зазначено, що факти вказані вірно, з протоколом ознайомлений, зауважень, заперечень не має. (т.1.а.с.142-144);
Разом з тим, з витягу з ЄРДР вбачається, кримінальне провадження №0001388 внесене 10.10.2017 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Правова кваліфікація - ч.3 ст.368 КК України.

25 жовтня 2017 року слідчий прокуратури Одеської області ОСОБА_68 ухвалив постанову про залучення ОСОБА_6 до проведення негласних слідчих (розшукових) дій та в цій постанові невірно зазначив дату народження вказаної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1,а.с.169-171), однак постанова про уточнення анкетних даних у справі відсутня.

09.11.2017 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_40 виніс постанову про проведення у кримінальному провадженні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту стосовно ОСОБА_4 із якої вбачається, що дану негласну слідчу (розшукову) дію слід провести з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_4 , у діях якого вбачаються ознаки тяжкого злочину, спостереження за його поведінкою та прийняття ним рішень щодо вчинення злочину. Під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії використати кошти, які надати із використанням спеціальних хімічних речовин, шляхом нанесення їх на вказані грошові кошти, які будуть передаватись в якості неправомірної вигоди. Фактичні результати імітування обстановки злочину використати як докази у кримінальному судочинстві. Постанову для виконання направити до Одеського управління ДВБ НП України.

Законом України від 18 лютого 1992 року "Про оперативно - розшукову діяльність" регламентуються процедура проведення оперативно-розшукових заходів, строки ведення оперативно-розшукових справ щодо осіб, стосовно яких є дані про участь у підготовці до вчинення злочину, порядок встановлення та фіксації фактичних даних про протиправні діяння, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України.

Відповідно до статті 4 ЗУ "Про оперативно - розшукову діяльність", оперативно - розшукова діяльність ґрунтується на принципах верховенства права, законності, дотримання прав і свобод людини.

Стаття 9 ЗУ "Про оперативно-розшукову діяльність" вказує, що у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно - розшукової діяльності заводиться оперативно - розшукова справа. Без заведення оперативно - розшукової справи проведення оперативно - розшукових заходів забороняється.

Спільним наказом Генерального прокуратура України, Міністра внутрішніх справ України, Голови Служби безпеки України, Голови Адміністрацією державної прикордонної служби України, Міністра фінансів України, Міністра юстиції України від 16 листопада 2012 року №114/1042/516/1199/936/1687/5 затверджено Інструкцію "Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні" (далі Інструкція), якою визначено загальні основи організації проведення НСРД, забезпечення додержання конституційних прав та законних інтересів учасників досудового розслідування, швидкого, повного та неупередженого розслідування злочинів.

Уповноваженими суб`єктами проведення спеціального слідчого експерименту, відповідно до ч.6 ст.246 КПК України є: слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державної пенітенціарної служби України, органів Державної прикордонної служби України, органів Державної митної служби України.
Рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (п.3 ч.1 ст.271 КПК України) має право прийняти виключно прокурор, що прямо вказано в ч.4 ст.246 КПК України.

Враховуючи положення чинного КПК України, зазначена НСРД проводиться на підставі рішення прокурора, яке має своє відображення у постанові.

Постанова прокурора є процесуальним документом, в якому викладається мотивоване рішення або розпорядження, прийняте у ході здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення.

Постанова про проведення НСРД, у тому числі й спеціального слідчого експерименту повинна відповідати вимогам ст. 251 КПК України, зокрема містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка винесла постанову, обґрунтування прийнятого за постановою рішення із посиланням на норми законодавства України, відомості щодо суті та змісту прийнятого процесуального рішення, місця та часу (строків) його виконання, виконавців постанови.

Вказані вимоги кримінального процесуального законодавства кореспондуються з вимогами Інструкції.

Отже, відповідно до документального оформлення дозволу на проведення даної НСРД, фактичним початком її провадження можна вважати дату винесення такої постанови прокурором.

Частина 7 статті 271 КПК України вимагає від прокурора у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених ст.251 КПК України викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, зазначити про застосування спеціальних імітаційних засобів.

Під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні (ч.3 ст.271 КПК України).

Вказані вимоги КПК України та вимоги спеціального нормативного акту автором постанови виконані не в повній мірі, зокрема у постанові не наведені відомості щодо суті та змісту прийнятого процесуального рішення, виконавців постанови та відомості, викладені у ч.7 ст.271 КПК. Крім того у постанові не визначено строк проведення НСРД.

Поміж іншого, в постанові прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту від 09.11.2017 року зазначено, що для проведення негласної слідчої (розшукової) дії слід використати грошові кошти, без зазначення суми, джерел їх походження, даних про ідентифікацію, помічення грошових коштів, які планувалось використати при проведенні НСРД.

Дані про те, чи виділялися ці кошти із бюджету органів та підрозділів, які здійснюють оперативно - розшукову діяльність, і в якій сумі, в матеріалах кримінального провадження, наданих суду в якості доказів, відсутні.

Походження грошей, які використовувалися при проведенні спеціального слідчого експеременту, в матеріалах кримінального провадження не зазначено, документів про їх приналежність та видачу офіційним шляхом органу, що здійснював спеціальний слідчий експеримент стороною обвинувачення суду не надано.

ОСОБА_6 у судовому засіданні категорично заперечував факт приналежності йому цих коштів.

Обвинувачення ОСОБА_4 орган досудового розслідування обґрунтовує також проколами огляду та вручення грошових коштів від 22.11.2017 року та 24.11.2017 року.

За приписами ст.104 КПК України, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, який повинен відповідати вимогам частини третьої вказаної статті,який зокрема, складається з описової частини, яка повинна містити відомості про послідовність дій, отриманні в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження.

Відповідно до ст. 105 КПК України, особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатки до протоколів повинні бути належним чином упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у вилученні таких додатків.

За правилами ст.106 КПК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч.6 ст. 246 КПК України проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально - виконавчої служби України, органів державної прикордонної служби України. За рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть залучатися також інші особи.

За правилами ст. 41 КПК України, оперативні підрозділи органів безпеки здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.
Досліджуючи протоколи огляду та вручення грошових коштів від 22.11.2017 року, суд встановив, що о/у Одеського управління ДВБ НП України ОСОБА_52 залучався до проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НСРД), як спеціальний слідчий експеримент, регламентований положеннями ст.271 КПК України, з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів (грошових коштів), що унормовується положеннями ст.273 КПК України, у взаємозв`язку із оперативно - розшуковими заходами, закріпленими ч.1 ст.8 ЗУ "Про оперативно - розшукову діяльність", проте доказів на підтвердження його права на вчинення таких дій стороною обвинувачення суду не надано.

У протоколі не вказано, на підставі якого доручення і якої уповноваженої особи о/у ОСОБА_52 проводить негласну (слідчу) розшукову дію.

Доручення прокуратури Одеської області про проведення НСРД у порядку ст.40 КПК України вказане вище, із якого вбачається, що слідчий в особливо важливих справах СВ прокуратури Одеської області просить начальника ДВБ НП України у Одеській області - доручити ввіреним йому працівникам проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_4 не є дорученням у розумінні ст.40, 41 КПК України.

Поряд з тим, проведення НСРД не безпосередньо слідчим, а оперативним працівником Одеського управління ДВБ НП України, за відсутністю відповідного письмового доручення свідчить про порушення порядку отримання доказів.

З вказаних вище протоколів огляду та видачі грошових коштів встановлено, що 22.11.2017 року співробітник оперативного підрозділу ОСОБА_52 видав ОСОБА_6 , з метою забезпечення документування протиправної діяльності грошові кошти, які, за змістом протоколу, були заздалегідь ідентифіковані (помічені) спеціальною порошкоподібною люмінесцентною речовиною.
При цьому в протоколі від 22.11.2017 року не зазначена назва речовини, якою помічалися грошові коштами, правомірність застосування такої речовини та наявність дозвільних документів на її використання, не вказано ці дані і в постанові про контроль за вчиненням злочину, протокол також не містить інформації про індивідуальні особливості копіювального пристрою за допомогою якого були виготовлені копії грошових коштів, що свідчить про порушення порядку отримання доказів.

Додаток до протоколу повинен бути належним чином виготовлений, упакований з метою надійного збереження, а також засвідчений підписами, слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовлені та/ або вилучені таких додатків.

Дані вимоги дотримано не було, так як додатки не містять інформацію про назву та додатком до якого протоколу вони є, дату їх виготовлення.

Крім того, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 не був присутнім під час складання вказаних протоколів, а грошові кошти передані йому працівниками поліції при в`їзді у смт.Іванівку, при цьому, які саме грошові кошти передавались у не процесуальний спосіб, у судовому засіданні встановити однозначно не вдалось.

За вказаних обставин суд визнає протоколи огляду та вручення грошових коштів від 22.11.2017 року та від 24.11.2017 року з додатками недопустимими доказами.

Згідно зі ст.252 КПК України, фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Проведення негласних слідчих (розшукових) дій може фіксуватися за допомогою технічних та інших заходів. Протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції, протокол про хід і результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії (або її етапів), який має відповідати вимогам ст.ст. 104 - 106 КПК України складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньої участі, в інших випадках - уповноваженим працівником оперативного підрозділу, і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження.

Частиною 4 статті 271 КПК України встановлено, що про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту складається протокол, який повинен відповідати вимогам ст. ст. 104, 106, 252 КПК України. До нього додаються речі й документи, отримані під час цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Протягом не пізніше двадцяти чотирьох годин після закінчення цієї негласної слідчої (розшукової) дії протокол із відповідними додатками передається прокурору, який вживає заходів щодо збереження отриманих під час проведення експерименту речей і документів, які планується використовувати в кримінальному провадження (ст. 252 КПК України).

Надані суду прокурором в підтвердження обвинувачення протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 18.12.2017 року є недопустимими доказами, оскільки складені не уповноваженою на те особою. Обґрунтованість цієї позиції наведена судом вище.

Крім того, із переглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що вони розпочаті не з місця, де був виданий технічний засіб та де було розпочато негласну слідчу дію, отже ОСОБА_6 на власний розсуд визначав, які події будуть ним фіксуватися, надані суду відеозаписи є вибірковими, що не відповідає вимогам КПК України щодо порядку збирання доказів.

Зміст розмови, яка відбувалася між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та відтворена в протоколі за результатами проведення НСРД та прослухана в судовому засіданні спростовує версію слідства про наявність у обвинуваченого умислу на отримання неправомірної вигоди, розмова проводилась на цікаві для учасників спілкування теми, та не стосувалася вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Отже протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 18.12.2017 року містить недостовірні дані про послідовність та результати слідчої дії, що у свою чергу не дозволяє суду сприйняти інформацію, що вказана у цьому протоколі як беззаперечний і неспростовний факт.

Суд акцентує увагу на тому,що в судовому засіданні обвинувачення. як доказ надало суду лише два протоколи огляду та вручення коштів. Інші протоколи, зокрема, щодо встановлення на ОСОБА_6 технічних засобів, в якому би були зазначені всі вихідні дані цих засобів та протокол вилучення технічних засобів після виходу з Іванівського ВП, обвинуваченням суду не надавались.
Обвинуваченням не надано даних щодо дати, місця та обставин повернення ОСОБА_6 технічних пристроїв працівникам міліції. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 також не міг надати суду вказану інформацію, посилаючись на те, що він не пам`ятає вказані обставини.

Суд також перевірив факти викладені стороною захисту про провокацію злочину та дійшов висновку, що лінія поведінки ОСОБА_6 до залучення його до участі у НСРД, під час їх проведення та після узгоджувалась з працівниками поліції, факт його спілкування з оперативними працівниками поліції задовго до подій, що мали місце 22 та 24 листопада 2017 року, ініціювання з його боку відносин з Завьорткіним, дають підстави для висновку, що в даному випадку має місце провокація злочину з метою подальшого викриття.

На думку суду даний злочин змодельований правоохоронними органами.

ЄСПЛ чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій. Тобто, якщо вказані працівники, з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю, спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує "злочинця" до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого - виправдати. Разом з тим, коли представники правоохоронних органів обмежились пасивним спостереженням за злочинною поведінкою особи і в ході проведення негласних слідчих дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, зібрані докази будуть відповідати усім критеріям належності, допустимості та достовірності. Слід розуміти, що кримінальне правопорушення, вчинене внаслідок його провокації з боку правоохоронців - не несе суспільної небезпеки (рішення ЄСПЛ в справах "Раманаускас проти Литви" від 05.02.2008 року (п.п. 49, 50, 51); "Ван Мехелен та інші проти Нідерландів" від 23.04.1997 року (п.50); " Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року (п.34) та інш.).

Так, у справі "Раманаускас проти Литви" від 05.02.2008 року, суд дійшов висновку про те, що працівники поліції вийшли за межі функцій негласних агентів і спровокували злочини. Суд звернув увагу на те, що на момент проведення оперативно-технічних заходів у компетентних органів влади не було достатніх підстав підозрювати заявників у вчиненні аналогічних злочинів. При цьому, заявника було засуджено за одержання хабара від особи, що співпрацювала з поліцією як таємний агент. Натомість національними судами не вжито заходів, щоб встановити істину, а також з`ясувати, чи мало місце підбурювання. В п.49 вказаного рішення Суд зауважив, що він (ЄСПЛ) усвідомлює, які труднощі виникають у поліції при пошуку та збиранні доказів під час виявлення та розслідування злочинів. Правоохоронні органи при виконанні своїх завдань все частіше змушені використовувати негласних агентів та інформаторів, вдаватися до негласних оперативно-розшукових заходів, зокрема для боротьби з організованою злочинністю й корупцією.

Крім того, корупція стала основною проблемою у багатьох країнах, що засвідчує Кримінальна конвенція про боротьбу з корупцією. За змістом положень цього документа можна використовувати такі спеціальні слідчі методи, як діяльність негласних агентів, якщо це необхідно для збирання доказів у цій сфері, за умови непорушення прав і зобов`язань, які випливають із міжнародних багатосторонніх спеціальних конвенцій, наприклад стосовно прав людини (п. 50). З огляду на це використання спеціальних слідчих методів, зокрема негласних заходів, саме по собі не може порушити право на справедливий судовий розгляд справи. Проте у зв`язку з тим, що при здійсненні цих заходів виникає ризик підбурювання з боку поліції, межі їх застосування мають бути чітко визначені (п. 51).

Питання щодо допустимості доказів у справі - це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам.

За визначенням ЄСПЛ, підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Під час визначення того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два чинники, такі як наявність підстав для проведення відповідних заходів та роль співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину.

Належними підставами здійснення зазначених вище заходів ЄСПЛ визнає конкретні і достатні фактичні дані, що вказують на можливе вчинення особою злочину.

Щодо ролі співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину, то ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала здійснювати без будь-якої участі з їхнього боку, чи своїми навмисними діями спровокували особу на вчинення такого злочину.

Застосовуючи практику ЄСПЛ до даного кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Встановленим є факт, який підтверджується письмовими документами, та поясненнями свідків, що єдиним джерелом інформації щодо корупційної діяльності ОСОБА_4 була заява ОСОБА_6 . У справі відсутні докази, які б підтверджували, що обвинувачений раніше вчиняв злочини, зокрема пов`язані з корупцією. Також наявні у справі відеоносії засвідчують, що ініціатором зустрічей та розмов з обвинуваченим був саме ОСОБА_6 , що свідчить про те, що саме правоохоронні органи через ОСОБА_6 явно схиляли обвинуваченого до протиправних дій, хоча, не було об`єктивних доказів для припущення, що ОСОБА_4 займається незаконною діяльністю.

Про вказане свідчить і те, що заява ОСОБА_6 не перевірялася, а відразу після початку досудового розслідування було прийнято рішення про контроль за вчиненням злочину шляхом проведення спеціального слідчого експерименту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернув увагу суду на те, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за корисливі злочини, виявляє неприховану зневагу до працівників правоохоронних органів, перебуває в залежності від правоохоронних органів та під їх контролем з огляду на відсутність рішення у кримінальному провадженні по факту крадіжки, до якої він причетний.

Отже, аналіз зазначених вище рішень Європейського суду свідчить, що ЄСПЛ визначив межі дозволеного, під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій, щоб вони не стали провокацією злочину.

Тому, насамперед, в світлі рішень ЄСПЛ відсутність провокації має підтверджуватись наявністю обґрунтованої підозри в злочинній діяльності для організації негласної операції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що негласні слідчі (розшукові) дії органом досудового розслідування проведені були тільки з метою документування факту отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 2000 тисячі та 13000 грн., але не зважаючи на те, що злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України є закінченим з моменту отримання коштів, правоохоронні органи 22.11.2017 року задокументувавши на їх думку вчинення злочину обвинуваченим, не внесли відомості про цей злочин в ЄРДР, а продовжили проведення НСРД без внесення відомостей в ЄРДР.

Аналізуючи проведену негласну слідчу дію аудіо та відео контроль за особою суд зазначає, що ОСОБА_6 , прибувши до службового кабінету ОСОБА_4 без запрошення, за власною ініціативою запропонував отримати від нього гроші за надання дозволу на демонтаж труби, після відмови останнього та зазначення, що він такі питання не вирішує, схиляв його до вчинення злочину, до отримання згоди почав діставати з карману пакунок, відраховував з нього нібито свою частку, що свідчить про провокацію вчинення злочину, який ОСОБА_4 не мав намір вчиняти. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що результати вказаної негласної слідчої дії (протокол від 18.12.2017 року та відеозапис до нього), необхідно визнати недопустимим доказом на підставі ч.3 ст. 271 КПК України.

Дослідивши всі матеріали НСРД, суд погоджується з позицією сторони захисту та визнає результати НСРД у вигляді контролю за злочином, аудіо-, відео контроль ОСОБА_4 недопустимими доказами з підстав зазначених вище.

У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, винесеному у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, йдеться про те, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України „Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. Недотримання Конституції України та порушення особами, уповноваженими здійснювати оперативно - розшукову діяльність, вимог КПК України, Законів України при одержані фактичних даних є підставою для визнання зібраних у такий спосіб доказів недопустимими.

Вирішуючи питання про допустимість доказів суд застосовує також практику ЄСПЛ, який у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд, застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення ЄСПЛ у справах "Хан проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України (№2)".

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції.

У основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Про недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема у справах "Тельфнер проти Австрії" від 20 березня 2001 року, "Джон Мюррей проти Сполученого Королівства" від 08 лютого 1996 року, "Капо проти Бельгії" від 13.01.2005 року.

У справі "Барбера, Мєсєгуе і Джабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства" від 25 січня 1996 року).

Також Європейський суд з прав людини в своїй практиці встановив порушення презумпції невинуватості у зв`язку з неврахуванням конкретних, суттєвих і важливих аргументів, наведених захистом, у вироку, на підставі якого засуджено особу (рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року).

Відповідно до ч.1 статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із змінами, внесеними протоколом № 11 нікого не може бути визнано винним у вчинені будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом.

Частинами 1, 3 та 4 ст. 17 КПК України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Водночас частиною 1 цієї ж статті встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

Таким чином суд, оцінивши кожний із доказів, наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_4 у інкримінований період кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досліджені судом докази не підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України і сторона обвинувачення вичерпала можливість надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли. Всі сумніви суд тлумачить на користь обвинуваченого, тому він підлягає визнанню невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані - недоведеність вини означає доведеність невинуватості.

На підставі викладеного та виходячи з положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.17 КПК України), за змістом яких обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України вчинене ОСОБА_4 , у зв`язку з чим він підлягає виправданню на підставі п. 2 ч.1 ст.373 КПК України.

Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_4 суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 10646,80 гривень підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

Ухвалою від 28 листопада 2017 року слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про арешт майна, накладено арешт на речі та грошові кошти вилучені 24.11.2017 під час огляду службового кабінету № 9 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, що заходиться на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою вул. Центральна, 81 у смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області, шляхом заборони розпорядження та користування ним, а саме на: грошові кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 200 гривень кожна, у кількості 45 купюр з наступними серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691, 150 (сто пятдесят) гривень, номіналом 1 купюра 100 гривень та 1 купюра 50 гривень, мобільний телефон марки «MEIZU» в чорному чохлі чорного кольору, службове посвідчення на ім`я ОСОБА_69 , дві банківські картки, банків «Ощадбанк» та «Приватбанк», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвалою від 28 листопада 2017 року слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про арешт майна, накладено арешт на речі та грошові кошти вилучені 24.11.2017 року під час огляду службового кабінету № 1 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, що заходиться на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою вул. Центральна, 81 у смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області, шляхом заборони розпорядження та користування ним, а саме на: 836 (вісімсот тридцять шість) гривень, номіналом одна купюра 500 (пятсот) гривень серії ГК 2925687, три купюри номіналом 100 (сто) гривень серій ЗХ 8891851, БП 4131005, ВЙ 1458982 одна купюра 20 гривень серії ТГ 7523740, у купюра номіналом 10 гривень серії ХД 7749746, одна купюра номіналом 2 гривні серії ТЖ 1709475, чотири купюри номіналом 1 гривня серій УЗ 2467389, РБ 9346776, ТД 5989824, СЗ 2155104, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_10 , мобільний телефон чорного кольору, марки «Iphone 6», матеріали ЄО № 2940 від 22.11.2017 на 2 арк., витяг з наказу № 400 о/с від 03.03.2017, відеонакопичувач марки «SVS», № 98, флеш-накопичувач із відеозаписом, який вівся у черговій частині Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області. Зобов`язано слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0001388 від 10.10.2017, повернути службове посвідчення № НОМЕР_11 на імя ОСОБА_19 , жетон поліцейського № 0041650, картку замісник № 17 на імя ОСОБА_19 , його власнику ОСОБА_19 .
Накладенні арешти підлягають скасуванню згідно з положеннями ч.4 ст.174 КПК України, відповідно до вимог якої, суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався, оскільки таке клопотання стороною обвинувачення у підготовчому судовому засіданні не заявлялося. Застава у сумі 480000 гривень внесена ОСОБА_70 , повернута заставодавцю на підставі ухвали суду від 10.07.2018 року.

Керуючись статтями 100, 129, 174, 203, 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368 КК України та виправдати у зв`язку з не доведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене ним.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 10646,80 грн відшкодувати за рахунок держави.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 судом не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою від 28 листопада 2017 року слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про арешт майна на речі та грошові кошти вилучені 24.11.2017 під час огляду службового кабінету № 9 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, що заходиться на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою вул. Центральна, 81 у смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області, шляхом заборони розпорядження та користування ним, а саме на: грошові кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 200 гривень кожна, у кількості 45 купюр з наступними серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691, 150 (сто пятдесят) гривень, номіналом 1 купюра 100 гривень та 1 купюра 50 гривень, мобільний телефон марки «MEIZU» в чорному чохлі чорного кольору, службове посвідчення на ім`я ОСОБА_69 , дві банківські картки, банків «Ощадбанк» та «Приватбанк», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою від 28 листопада 2017 року слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про арешт майна, накладено арешт на речі та грошові кошти вилучені 24.11.2017 року під час огляду службового кабінету № 1 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, що заходиться на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою вул. Центральна, 81 у смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області, шляхом заборони розпорядження та користування ним, а саме на: 836 (вісімсот тридцять шість) гривень, номіналом одна купюра 500 (пятсот) гривень серії ГК 2925687, три купюри номіналом 100 (сто) гривень серій ЗХ 8891851, БП 4131005, ВЙ 1458982 одна купюра 20 гривень серії ТГ 7523740, одна купюра номіналом 10 гривень серії ХД 7749746, одна купюра номіналом 2 гривні серії ТЖ 1709475, чотири купюри номіналом 1 гривня серій УЗ 2467389, РБ 9346776, ТД 5989824, СЗ 2155104, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_10 , мобільний телефон чорного кольору, марки «Iphone 6», матеріали ЄО № 2940 від 22.11.2017 на 2 арк., витяг з наказу № 400 о/с від 03.03.2017, відеонакопичувач марки «SVS», № 98, флеш-накопичувач із відеозаписом, який вівся у черговій частині Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області.
Речові докази, які зберігаються у прокуратурі Одеської області, а саме:
- 150 (сто пятдесят) гривень, номіналом 1 купюра 100 гривень та 1 купюра 50 гривень, мобільний телефон марки «MEIZU» в чорному чохлі чорного кольору, службове посвідчення на ім`я ОСОБА_69 , дві банківські картки, банків «Ощадбанк» та «Приватбанк», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили;
- три купюри номіналом 100 (сто) гривень серій ЗХ 8891851, БП 4131005, ВЙ 1458982 одна купюра 20 гривень серії ТГ 7523740, одна купюра номіналом 10 гривень серії ХД 7749746, одна купюра номіналом 2 гривні серії ТЖ 1709475, чотири купюри номіналом 1 гривня серій УЗ 2467389, РБ 9346776, ТД 5989824, СЗ 2155104, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_10 , мобільний телефон чорного кольору, марки «Iphone 6», повернути власнику після набрання вироком законної сили;
- матеріали ЄО № 2940 від 22.11.2017 на 2 арк., витяг з наказу № 400 о/с від 03.03.2017, відеонакопичувач марки «SVS», № 98, флеш-накопичувач із відеозаписом, який вівся у черговій частині Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, повернути відповідальній особі Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області після набрання вироком законної сили.
Грошові кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 200 гривень кожна, у кількості 45 купюр з наступними серіями ПГ4037324, УБ6052236, УЗ8113360, УЖ3576147, КЖ9736513, ХГ1811652, ЕА0814169, ЕЕ6760338, ВА1313429, ЄЖ4164099, ЗГ7033878, СВ1929266, АД0750051, УП9627112, СМ1744889, ЄА9801016, ЄШ4105335, КВ9303007, МБ1021406, МБ0381732, ЕЮ9229713, КЙ3121785, КМ7179972, ЄИ7947621, УЛ7983797, МБ6679750, ЕВ0362406, УЕ9476107, ЕЗ6051718, КЙ0327255, ЄЄ2637269, ЕГ4357894, ТВ0674229, МБ8645422, УН6428682, ЄА9654360, ТИ7890247, УЕ4993815, СВ1650651, ВЖ7644795, ЄД9846547, СЖ6168526, УЄ2042791, УБ8555209, УП1646691, одну купюру 500 (п`ятсот) гривень серії ГК 2925687, у зв`язку із не встановленням власника, конфіскувати у дохід держави після набрання вироком законної сили.
Документи надані суду, в тому числі носії інформації, долучені до протоколів - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1