Справа № 642/931/17
Провадження № 1-кп/642/68/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Пісочин, Харківського району, Харківської області, з вищою освітою, одруженого, що працює лікарем - неврологом, який зареєстрований та мешкає : АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 скоїв умисне кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин:

28.12.2016 року о 12 год. 22 хв. перебуваючи в приміщенні Озарянського відділення AT «ОТП Банк», за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 126 в якості клієнта банку ОСОБА_6 виявив на підвіконні перед робочим місцем касира мобільний телефон марки Asus ZooUD (ZD551KL) залишений клієнтом банку ОСОБА_4 , який, здійснивши перед ОСОБА_6 проплату, залишив приміщення відділення банку. ОСОБА_6 маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, спочатку переклав вказаний мобільний телефон праворуч на підвіконня, в місце недосяжне для погляду касира, після чого ОСОБА_6 , користуючись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, правою рукою взяв вказаний мобільний телефон в прозорому силіконовому чохлі з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон» та помістив його до правої кишені куртки одягненої на ньому, після чого о 12 год. 25 хв. ОСОБА_6 разом з викраденим майном залишив приміщення відділення банку і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №325 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса: «Ринкова вартість мобільного телефону торгівельної марки «Asus» модель «ZenFone Selfie XD551RL» термінал мобільного зв`язку з силіконовим чохлом, з урахуванням зниження якості від зносу, на 28.12.2016 року, складала: 6054,20 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що знаходячись у відділенні банку випадково сприйняв телефон, який лежав на підвіконні каси, як особистий, та забрав його, коли збирав свої речі.

Повертаючись, перебуваючи в автомобілі не чув його дзвінків, а вже вдома усвідомив, що цей телефон є знахідкою, а тому у зв`язку зі своєю зайнятістю на той час, мав намір наступного дня звернутися в банк, або поліцію.

При цьому він вимикаючи цей телефон, вийняв сім-картки, а в меню видалив його налаштування.

Вказує, що не мав умислу на викрадення цього майна, з вигляду його телефон схожий на той, який він взяв машинально. В той час не знав, що робити, але не встиг його повернути.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що знаходячись у відділенні банку, йому потрібно було здійснити доплату. Він на підвіконні, збирав свої речі, поставив сумку, поклав квитанцію та гаманець і вийшов, вже в автомобілі пригадав, що повинен був здійснити телефонний дзвінок, однак виявив відсутність свого телефону. Майже відразу (час до 5 хвилин) повернувся в банк, зрозумів, що його забув і невдовзі може за ним повернутися. Однак на запитання про наявність забутого телефону, касир набрала його особистий номер, але ніхто не відповідав. Декілька разів, чотири або п`ять телефонував, йшли гудки, однак через 15-20 хвилин вони зникли. Після цього зрозумів, що тимчасово втратив контроль над своїм майном, однак знав місце, в якому залишив телефон, майно перебувало без його нагляду короткий проміжок часу, що підтверджують камери спостереження, як з`ясувалось пізніше.

Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що 28.12.2017 року він працював начальником Озерянського відділення «ОТП Банк». До нього підійшла касир та повідомила, що один з клієнтів забув мобільний телефон на касі. Пізніше підійшов і сам клієнт. У служби безпеки банку було отримано відеозапис з камер спостереження, який був ним переглянутий та з нього вбачалось, як один клієнт залишив телефон на підвіконні каси, а інший підійшов переклав його вбік, потім вчинив якісь дії в касі, після чого поклав телефон в карман та пішов. На відеозапису було видно чоловіка в шкіряній куртці, чорних джинсах білявого, який взяв телефон та пішов. Тобто телефон був залишений попереднім відвідувачем.Клієнту порадили звернутися до поліції. В подальшому на запит було надано відеозапис. Разом з клієнтом, що втратив телефон, вони одразу дзвонили на телефон, однак з ним не було зв`язку, це було приблизно через 30 хвилин після події.

Допитаний свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює старшим експертом відділу обслуговування клієнтів «ОТП Банк». На момент події, що відбувалась близько до Нового року, вона працювала у відділенні на Холодній горі. В той день у клієнта, що часто обслуговувався у відділенні пропав мобільний телефон. Він приходив до каси для виконання операцій, потім пішов, а з часом повернувся та спитав» Чи не залишав він свій телефон?». Вона одразу набрала номер зі свого телефону, спочатку йшли гудки, потім - перестали. Згодом вони подивились по камерам та побачили, що наступний після цього клієнт забрав телефон. Хто саме це був вона не пам`ятає. З віконця каси їй видно було клієнта, в якого пропав телефон, але погано видно куди він поклав телефон і який саме телефон взяв наступний клієнт, свій чи чужий. Жодної підозри в неї, клієнт, що взяв телефон не викликав.

Допитаний свідок ОСОБА_9 пояснив, що є племінником обвинуваченого ОСОБА_6 , проживає разом з батьками в смт.Пісочин. З дядьком підтримує стосунки, спілкується. Він знає, що був викликаний в якості свідка стосовно крадіжки телефону, але дізнався про події з телефоном, коли був викликаний до слідчого. Дядько нічого йому про це не казав.

Допитаний свідок свідок ОСОБА_10 пояснив, що є братом обвинуваченого ОСОБА_6 . Він є свідком у справі, оскільки телефон іншої особи за збігом обставин опинився в його брата. ОСОБА_6 пояснював йому, що він випадково взяв чужий телефон, оскільки той виглядає схожим. Телефон не бачив. Ніякого телефону ОСОБА_6 своєму племіннику ОСОБА_9 не передавав. На його думку його брат за своїм характером не міг вкрасти чужий телефон.

Крім того, його вина підтверджується наступними доказами, які досліджувались в судовому засіданні, що були надані стороною обвинувачення :

Протоколом огляду ОСОБА_6 від 29.12.2016 року, під час якого виявлено та вилучений мобільний телефон торгівельної марки «Asus» модель «ZооUD» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ). (а.с. 55-60)

Постановою від 30.12.2016 року CD-диск, який містить інформацію 76,9 МБ - з записом з камери відеоспостереження у відділенні банку ОТП Банк за адресою : м. Харків, вул. Полтавський шлях, 126 за 28.12.2016 р.,

що переглядався в присутності учасників під час судового слідства, визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження. (а.с. 61)

Висновком судової товарознавчої експертизи №325 від 12.01.2017 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону торгівельної марки «Asus» модель «ZenFone Selfie ZD551RL» термінал мобільного зв`язку з силіконовим чохлом, з урахуванням зниження якості від зносу, на 28.12.2016 року, складала: 6054,20 грн. (а.с.63-66)

Постановою від 29.12.2016 року телефон торгівельної марки «Asus» модель «ZenFone Selfie XD551RL» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) визнаний речовим доказом. (а.с. 67)

Протоколом огляду предмету від 09.02.2017 року, під час якого оглянуто телефон торгівельної марки «Asus» модель «ZenFone Selfie XD551RL» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ). ( 69)

Поширення на виявлений обвинуваченим телефон поняття «знахідка», визначення якого дається у статті 337 Цивільного кодексу України, суд вважає неприйнятним. Зауважує також, що обвинувачений не виконав положень зазначеної норми, які зобов`язують кожного, хто знайшов загублену річ, негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі й повернути річ цій особі.
Частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.
Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.
Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.
Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.
Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:
- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;
- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;
- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;
- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.
Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.
Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна.
Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що на таке майно поширюється правовий режим знахідки не заслуговують на увагу.
Із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що потерпіла особа, тимчасово втратила контроль над своїм майном; вона знала місце, в якому залишила телефон; майно перебувало без її нагляду впродовж короткого проміжку часу; як тільки вона виявила його відсутність, відразу повернулася туди, де його залишила. Ці та інші обставини справи переконують, що ОСОБА_4 забув своє майно у знаному їй місці, а не загубив його невідомо де; він спробував поновити контроль над майном і поновив би, якщо б обвинувачений не вчинив інкримінованих йому дій.
ОСОБА_6 розумів, що виявлене ним майно має власника, але намагався подати його як привласнення знахідки.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

З вивчення даних про особу ОСОБА_6 вбачається, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, є лікар - невролог структурного підрозділу Мерефьянської центральної районної лікарні с.Пісочин, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, одружений. Відсутні будь-які претензії з боку потерпілого.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді штрафу з урахуванням майнового стану винного. Таке покарання є заходом примусу, достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи у розмірі 352 грн. 40 коп. слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати в розмірі 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Речові докази: телефон торгівельної марки «Asus» модель «ZооUD» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ), що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити у розпорядженні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручити засудженим та прокурору. Інші особи мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1