Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

14 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000327,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року задоволено клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тайкури Рівненського району Рівненської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту постановлення ухвали - з 24 січня 2019 року.

Строк дії ухвали встановлений до 25 березня 2019 року.

В обгрунтування цих вимог рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим при звернення з клопотанням та прокурором при його розгляді, було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України. Також було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який особисте зобов`язання.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що на його переконання клопотання не містить обставин, достатніх для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам. Окрім того, підозрюваний зазначив, що не доведено можливість переховування його від органів досудового розслідування, можливість знищення, приховування чи спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків. Також апелянт вказав на те, що слідчий суддя як на одну з підстав необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послався на тяжкість вчиненого злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу й обрати йому більш м`який запобіжний захід, думку прокурора ОСОБА_4 щодо безпідставності апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.122 КК України, - умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, ч.2 ст.146 КК України незаконне викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, ч.3 ст.189 КК України вимога передачі чужого майна, права на майно, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, поєднана з насильством, небезпечним для здоров`я особи.

Так, 15.01.2019 року, в період часу з 16.00 год. по 17.00 год., ОСОБА_9 з метою викрадення особи і подальшого вимагання чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_10 , автомобілем «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , та діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , порушуючи конституційні права і свободи ОСОБА_11 на недоторканість особи, свободу дії та пересування, застосувавши з метою придушення опору до нього фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я ОСОБА_11 , і виразилось в заподіянні йому фізичних страждань у виді спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпілий отримав перелом кісток носа та правої гайморової пазухи, забійної рани кута лівого ока, гематоми лівого ока, субконьюктивального крововиливу зліва, забою м`яких тканин голови, обличчя, передплічь, відкрито заволоділи ОСОБА_11 та помістили його в салон вищевказаного автомобіля «Opel Vivaro» де поклали на підлогу та надягнули на руки кайданки.

В подальшому на автомобілі «Opel Vivaro» незаконно перемістили ОСОБА_11 на територію будинковолодіння по АДРЕСА_3 , де утримували його до 21 год. 15.01.2019 р. у підсобному приміщенні прикутим кайданками, обмотавши обличчя липкою стрічкою та періодично наносячи удари по тулубу, завдаючи цим йому фізичних страждань шляхом спричинення сильного фізичного болю.

Крім того, 15 січня 2019 року, в період часу з 16.00 год. по 21.00 год., ОСОБА_9 в групі з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_10 перебуваючи в підсобному приміщенні, що знаходиться на території вказаного вище будинковолодіння в с. Великий Олексин Рівненського району, наніс почергово з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_10 удари по тулубу ОСОБА_11 , в результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді перелому 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва та 5, 6, 7, 8 ребер справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Також, 15 січня 2019 року, в період часу з 16.00 год. по 21.00 год. ОСОБА_9 , в групі з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_10 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, утримуючи в підсобному приміщенні згаданого будинковолодіння ОСОБА_11 всупереч його волі, застосували насильство, яке є небезпечним для здоров`я і виразилось в тому, що він наніс почергово з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_10 удари по тулубу ОСОБА_11 , в результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді перелому 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва та 5, 6, 7, 8 ребер справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я, а також погрожували вбивством потерпілого та членів його сім`ї. Одночасно із застосуванням насильства ОСОБА_9 пред`явив незаконну вимогу в передачі йому прав власності на автомобіль «BMW-520», який перебуває в користуванні сина потерпілого ОСОБА_12 , на квартиру АДРЕСА_4 , якою користується потерпілий ОСОБА_11 та члени його сім`ї, а також грошових коштів в сумі 1000 євро (за курсом НБУ 32 гривні 13 копійок за 1 євро), на загальну суму 32130 гривень.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази - протокол допиту потерпілого від 22.01.2019 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2019 року, протокол допиту свідка від 22.01.2019 року на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованих йому злочинах.

24 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України.

При розгляді клопотання прокурором було доведено наявність ризику ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, адже у підозрюваного відсутні стримуючі фактори, оскільки він неодружений, немає міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює. Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, з врахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, є підставою стверджувати про наявність ризику можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Щодо покликання апелянта про помилковість врахування тяжкості злочинів як підстави для застосування запобіжного заходу, то колегія суддів зауважує, що тяжкість злочинів, а також суворість можливого покарання за ці злочини, повинні оцінюватись в сукупності з іншими обставинам провадження, в тому числі і характеризуючими даними підозрюваного.

Також, на переконання колегії суддів, існує ризик можливості підозрюваного, перебуваючи на волі, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження викрадених у потерпілого речей, а також інших предметів, які мають доказове значення у даному провадженні, а саме кайданки, липка стрічка, одяг.

Крім того, під час розгляду клопотання, слідчим суддю було з належною повнотою та всебічністю перевірено можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, та було встановлено, що саме тримання під вартою зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас, колегія суддів зауважує, що ні слідчим у клопотанні, ні слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, не було заявлено про наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, а тому апеляційні доводи ОСОБА_13 є безпідставними.

Доказів на спростування висновків слідчого судді підозрюваним в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході розгляду цієї апеляційної скарги не здобуто.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3