Провадження №11-кп/801/208/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
в режимі відеоконференції - засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду від 25.06.2018, якою йому відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ Іркутської області Солюданського району м. Байкалськ, проживаючого до засудження, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.03.1997 Слов`янським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 140, ст. 208 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 27.05.1997 Слов`янським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 206 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 17.09.1997 Слов`янським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 81, ст. 17 ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 46 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 18.06.1998 Слов`янським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.06.2001 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів; 26.04.2002 Слов`янським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 28.01.2010 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 15.06.2010 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 03.06.2015 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 17.08.2015 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 06.10.2015, кінець строку: 06.07.2019.

Ухвалою суду в задоволенні клопотання засудженого відмовлено з тих підстав, що засуджений ОСОБА_8 фактично не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та враховуючи попередні судимості, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 .
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського від 25.06.2018, винести нову ухвалу, задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він сумлінно працював, має хворого батька пенсіонера, має три заохочення та став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, до нього застосовувалось покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, також, останній звільнявся умовно-достроково, однак ОСОБА_8 знову вчиняв аналогічні злочини.
Крім того, засуджений ОСОБА_8 не завжди дотримується правил внутрішнього розпорядку, характеризується посередньо, що вбачається з характеристики на засудженого від 06.04.2018, яка міститься в особовій справі, допускав порушення режиму відбування покарання, має три заохочення та соціально-корисні зв`язки на волі не підтримує.
Тому колегія суддів вважає, що суд вірно дійшов висновку, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення і обґрунтовано відмовив в задоволенні його клопотання.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 відмовити, а ухвалу Вінницького міського суду від 25.06.2018, якою йому відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 - залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4