Справа № 464/1613/17
пр.№ 1-в/464/41/19
У Х В А Л А

07 березня 2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015 ОСОБА_3 визнано засудженого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40), в особі начальника установи-начальника арештного дому ОСОБА_4 та начальника відділу контролю виконання судових рішень ОСОБА_5 , звернулось до суду із клопотанням, в якому просять усунути протиріччя, які виникли під час виконання ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 23.03.2017р., якою до чинного КК України приведено вирок 30.10.2015 Заднєпровського районного суду м.Смоленська РФ за ч.1 ст.30 п.«г» ст.228.1 КК РФ до 6 років 08 місяців позбавлення волі. Ухвалою Смоленського облсуду РФ від 23.12.2015 вирок змінено, вважати засудженим до 6 років 6 місяців позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки відповідно до ч.4 п.1 ст.610 КПК України з урахуванням ч.1 ст.14 КК України його термін покарання повинен становити не більше 1/2 строку, передбаченого санкціями ч.3 ст.307 КК України тобто 6 років позбавлення волі.

В силу положень ч.5 ст.539 КПК України розгляд даного питання здійснюється у відсутності учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України

Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що дане клопотання слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Так, вироком Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено (мовою оригіналу): «признать виновным в совершении преступлений, предусмотренных ч. 1 ст.30, ч.4 п.«г» ст.228.1. УК Российской Федерации ( УК РФ) и назначено ему наказание с учетом ч.2 ст.66, ч.1 ст.62 УК РФ в виде лишения свободы на строк 6 лет 8 месяцев без лишения права занимать определенные должности и заниматься определенной деятельностью и без штрафа, с отбыванием наказания в исправительной колонии строгого режима. Меру пресечения ОСОБА_6 содержание под стражей, оставить прежней. Строк наказания ему исчислять с 30 октября 2015 года. Зачесть ОСОБА_6 в строк наказания время содержания под стражей с 05 июня 2015 года по 29 октября 2015 года включительно.

Апелляционным определением судебной коллегии по уголовным делам Смоленского областного суда от 23.12.2015 приговор Заднепровского районного суду г.Смоленська от 30.10.2015 в отношении ОСОБА_6 . На основании ч.2 ст.61 УК РФ признано обстоятельство, смягчающее наказание ОСОБА_6 , частичное признание вины в совершении преступления. Снижено наказание, назначенное ОСОБА_6 с учетом ч.2 ст.66, ч.1 ст.62 УК РФ по ч.1 ст.30, ч.4 п.«г» ст.228.1. УК Российской Федерации с 6 лет 8 месяцев без лишения права занимать определенные должности и заниматься определенной деятельностью, без штрафа на 6 лет 6 месяцев без лишения права занимать определенные должности и заниматься определенной деятельностью, без штрафа.

В подальшому, ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23.03.2017 на підставі клопотання Міністерства юстиції України приведено у відповідність вирок Задніпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.15р., згідно якого та з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Смоленського обласного суду від 23.12.15р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців, без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 30 жовтня 2015 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07.05.2018 виправлено описку в ухвалі Сихівського районного суду м.Львова від 23.03.2017 при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_3 , а саме викладено третій абзац резолютивної частини ухвали в наступній редакції: «Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 30 жовтня 2015 року. Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання час перебування під вартою з 5 червня 2015 року по 29 жовтня 2015 року включно». Дана ухвала є невід`ємною частиною ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 23 березня 2017 року.

Зі змісту поданого ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40) клопотання вбачається, що сумніви та протиріччя, які останні вбачають в процесі виконання ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 23.03.2017, пов`язані з тим, що на їхню думку, відповідно до ч.4 п.1 ст.610 КПК України з урахуванням ч.1 ст.14 КК України, визначений засудженому термін покарання повинен становити не більше 1/2 строку, передбаченого санкціями ч.3 ст.307 КК України тобто 6 років позбавлення волі.

Водночас, за змістом ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 23.03.2017, досліджено та встановлено, що дії ОСОБА_3 , засудженого вироком Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015 до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців за вчинення злочинів, кваліфіковані судами РФ за ч.1 ст.30, ч.4 п.«г» ст.228.1. КК РФ, як готування, тобто умисне створення умов для вчинення злочину незаконного збуту наркотичного засобу, скоєного групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, не доведеного до кінця по незалежним від цієї особи обставинами.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність, а саме, за готування до незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах (аналогічно за ч.1 ст.30, ч.4 п.«г» ст.228.1. КК РФ) - відповідно до діючого законодавства України кваліфікується за ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України та караються позбавленням волі на строк від 9 до 12 років, з конфіскацією майна, при цьому, при призначенні покарання мають ураховуватися положення ч.2 ст.68 КК України про те, що за готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Крім того згідно ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави (пункт 2 ч.4 ст.610 КПК України).

Остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, без штрафу, за вчинення злочину, кваліфікованого судами РФ за ч.1 ст.30, ч.4 п.«г» ст.228.1. КК РФ, яке призначено за вироком Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.15р. з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Смоленського обласного суду від 23.12.15р., з урахуванням положень ч.2 ст.66, ч.1 ст.62 КК РФ, за загальними параметрами відповідає принципам, розміру та частково виду покарання, яке гіпотетично могло бути призначено вироком суду України за ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України, з урахуванням положень ч.2 ст.68 КК України.

В той же час, вид покарання, призначений вироком Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Смоленського обласного суду від 23.12.2015, є меншим ніж вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України, за відповідне кримінальне правопорушення, оскільки за санкцією ч.3 ст.307 КК України (санкція позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна) суд України мав би призначити також додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому суд, ураховуючи положення п.«b» ч.1 ст.9, п.«d» ст.11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, дотримується виду покарання, визначеного вироком суду іноземної держави, а саме без конфіскації.

З огляду на вищевикладені обставини, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні особливо тяжкого злочину, згідно ст.12 КК України, а також принципи, встановлені п.2 ч.4 ст.610 КПК України, суд визначив йому строк покарання, що підлягає відбуванню, за ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України, з урахуванням положень ч.2 ст.68 КК України, п.2 ч.4 ст.610 КПК України, п.«b» ч.1 ст.9, п.«d» ст.11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб.

Отже, вирок Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Смоленського обласного суду від 23.12.2015, яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.30, ч.4 п.«г» ст.228.1. УК РФ і призначено покарання, з урахуванням ч.2 ст.66, ч.1 ст.62 УК РФ в виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, без штрафу, вірно приведено у відповідність із законодавством України, дотримуючись вимог п.«b» ч.1 ст.9, п.«d» ст.11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, а тому ОСОБА_3 слід вважати засудженим за ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України, з урахуванням положень ч.2 ст.68 КК України, саме до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців, без конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для усунення протиріччя при виконанні вироку Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015 не має, у зв`язку з чим клопотання ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539, 610 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Заднєпровського районного суду м.Смоленська від 30.10.2015 ОСОБА_3 визнано засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1