МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/189/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 3 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000423 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2019 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, маючого на утриманні трьох дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- продовжено строк тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
підозрюваний ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2019 року, зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму, тобто до 38420 (тридцяти восьми тисячі чотириста двадцяти) грн.,або обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2019 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 17.00 год. 4 травня 2019 року з можливістю внесення протягом усього часу дії ухвали застави в розмірі 153680 (ста п`ятдесяти трьох тисяч шістсот вісімдесят) грн. та покладенням на підозрюваного, у разі внесення такої застави, обов`язків: з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, не відлучатися з м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки, на його переконання, ухвала винесена із порушенням вимог КПК України та відповідної практики ЄСПЛ.
На думку апелянта, підозра є необґрунтованою, не надано жодних доказів, які б прямо, чи опосередковано вказували на те, що ОСОБА_7 має якесь відношення до скоєння крадіжки.
Вважає надмірним розмір застави.
Зазначає, що ОСОБА_7 має родину, постійне місце проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружину, яка потребує догляду.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
В провадженні СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000423 від 19 вересня 2018 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послалась на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворих ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливість завершення досудового розслідування і необхідність для його завершення проведення зазначених у клопотанні слідчих (розшукових) та процесуальних дій, здійснення яких потребує часу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення підозрюваного та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 4 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначила про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема: дані протоколів допитів потерпілих; дані протоколів пред`явлення особи та предметів для впізнання; дані протоколів оглядів місць подій; дані протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; дані протоколу огляду місця події від 12 грудня 2018 року транспортного засобу; дані протоколів затримання ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та їх особистих обшуків, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених частиною 3 статті 185 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даних злочинів (кримінальних правопорушень) на момент їх повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Виходячи з даних матеріалів судового та кримінального провадження, є вірними висновок слідчого судді відносно того, що не зменшились ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_7 даного запобіжного заходу.
Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, відносно нього Малиновським районним судом м. Одеса розглядається кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 359, частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 15 і частини 2 статті 289 КК України, не має джерела доходів, що свідчить про те, що перебуваючи в місцях не пов`язаних з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перевіривши доводи клопотання старшого слідчого СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області на предмет наявності ризиків, слідчим суддею вірно встановлено, що наведені у клопотанні доводи є обґрунтованими, а викладені ризики не зменшились та існують на даний час.
Також, є вірним висновок слідчого судді щодо неможливості закінчення досудового розслідування через значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до положень передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що просить апелянт.

Щодо вимог апеляційної скарги про зменшення розміру застави, то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному застави в розмірі 153680 гривень, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання до шести років позбавлення волі, відносно нього триває розгляд кримінального провадження у Малиновському районному суді м. Одеси, в якому до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням частини 5 статті 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до частини 5 статті 182, частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя належним чином умотивувала визначений нею розмір застави. При цьому, слідчим суддею було враховано обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких від підозрюється, майновий стан підозрюваного, інші данні про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України.
За такого вимоги захисника, щодо визначення застави у мінімальному розмірі є безпідставним.
Посилання апелянта на постійне місце проживання ОСОБА_7 , наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, потреба за доглядом за дружиною, не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, які б потягли скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.
Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак, не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: