Справа № 524/595/19
Провадження 1-кп/524/177/19
УХВАЛА

01.02.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі колегії суддів : головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: Хім,як ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004389 від 01.12.2018 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30.01.2019 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004389 від 01.12.2018 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України.
Цього ж дня відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею.
31.01.2019 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду і заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , оскільки є ризики , передбачені ст.. 177 КПК України , що обвинувачений може ухилитись від явки до суду, також скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, також прокурором було заявлено клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , яке судом було задоволено. Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 підтримали думку прокурора, щодо необхідності призначення справи до судового розгляду, також не заперечують проти виклику до судового засідання свідків, зазначених прокурором . Відносно застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 захисник ОСОБА_6 просить суд застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки в нього є зареєстроване постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки із батьком і дідом , також прокурором не були доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, просить застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту .

Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом у судове засідання.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе , що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 де зазначено , що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Статтею 29 Конституції України передбачено , що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Отже , право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене , але тільки на підставах та в порядку , які чітко визначені в законі.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою , згідно з вимогами ст.178 КПК України суд оцінює суспільну небезпечність та тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується, а органами досудового розслідування останньому висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає стороною обвинувачення доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілого, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення .
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим , з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду , незаконний вплив на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Але , ОСОБА_7 , не працює , сторона захисту інших доказів , що він працевлаштований суду не надала , раніше притягався до кримінальної відповідальності , не одружений , неповнолітних дітей на утриманні немає , немає постійного місця проживання , як зазначено в клопотанні прокурора про застосуванняч заробіжного заходу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного( обвинуваченого ) , а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: що органами досудового розслідування ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, також обвинувачений знаходячись на волі може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, так як він офіційно не працює, немає постійного джерела існування, тому може вчинити нові кримінальні правопорушення , він не одружений,на утриманні неповнолітніх дітей немає , раніше притягався до кримінальної відповідальності, також знаходячись на волі ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а для запобігання вказаним ризикам, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів , а саме з 01.02.2019 року по 01.04.2019 року.
Згідно положень ст. 183 ч.4 п.1 КПК України , суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування .
Оскільки злочин у якому висунуте органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_7 вчинений із застосування насильства , то суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.
Керуючись ст.ст.177,178 ,194, 314-316,369, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області на 08.02.2019 року о 10 год.40 хв.
Клопотання , заявлене прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів , а саме з 01.02.2019 року по 01.04.2019 року.
У судове засідання викликати прокурора, потерпілого ОСОБА_19 , захисника ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2