справа №1-478/2010
провадження №1-в/619/57/19
УХВАЛА
01 квітня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі

заяву заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа

у кримінальній справі за обвинуваченням

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України,

встановив:
13.03.2019 до суду надійшла заява заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просив вирішити питання щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа.

В обґрунтування заяви зазначено, що в УСБУ в Харківській області зберігаються речові докази у кримінальній справі № 2046 (справа № 1-478/2010) за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 361 КК України, що знаходилась в провадженні слідчого відділу УСБУ,а саме опечатаний пакет,в якому знаходиться саморобний телефонний апарат без будь-яких серійних номерів.

Вказана кримінальна справа розглянута Дергачівським райсудом Харківської області та 07.06.2010 винесено вирок, який набув чинності. Згідно вироку речові докази підлягають конфіскації в дохід держави. У зв`язку з тим, що строк дії виконавчого листа минув, заступник начальника слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу (п.4 ч.2 ст.539 КПК України).

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про дату, час і місце розгляду заяви належним чином.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, що ухвалив вирок має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що вироком Дергачівського райсуду Харківської області від 07.06.2010 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361,75 КК України і призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням іспитового строку у вигляді одного року з конфіскацією технічних засобів, за допомогою яких було скоєно несанкціоноване втручання в мережу зв`язку,який є власністю підсудного.

Крім того, речові докази саморобний телефонний апарат без будь-яких серійних номерів після набуття вироком законної чинності конфісковано в дохід держави.

Вирок суду набув чинності.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч.3 ст. 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Пунктом 5 ч.9 ст.100 КПК України, визначено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Cтягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки виконавчий документ пред`явлено не було, а строк його пред`явлення до виконання за вказаним вироком, який набрав законної сили 22.06.2010 закінчився, до суду подано заяву про вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України, за якою у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд, суд дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в частині передачі в дохід держави речових доказів, а саме їх конфіскації, зокрема: саморобного телефонного апарату без будь-яких серійних номерів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 100, 372, 392, 535, 537, 539 КПК України, суд

постановив:
Заяву заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа на вирок Дергачівського райсуду Харківської області від 07.06.2010 по справі № 1-478/2010 в частині конфіскації в дохід держави саморобного телефонного апарату без будь-яких серійних номерів, які відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 22 березня 2010 року та квитанції знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів УСБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1