Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2346/18

Номер провадження: 1-кс/511/772/18

07.12.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання слідчого ОСОБА_3 погоджено прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Абхазія, громадянина Абхазії, з середньою освітою, закінчив 11 класів, неодруженого, не маючого утриманців, непрацюючого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а також зі слів за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.10.2018 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у сумі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України по кримінальному провадженню №0001034, внесеного до ЄРДР 23.10.2018 року,
В С Т А Н О В И В:
07.12.2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з клопотанням погодженим прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Досудовим розслідування встановлено, що 22.10.2018 до чергової частини Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 про те, що на території Роздільнянського району Одеської області невстановлені особи вимагають у нього грошові кошти.
Відомості по вказаному факту, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001034 від 23.10.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 керуючись прямим умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_8 , з корисливих мотивів за попередньою змовою з ОСОБА_9 , в період з 20.09.2018 року по 22.10.2018 року, систематично і незаконно вимагав у ОСОБА_8 передати ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 10 000 гривень, погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на протязі жовтня 2018 року систематично телефонував на мобільний телефон ОСОБА_9 координував дії останнього, шляхом надання вказівок та доручень, неодноразово закликав ОСОБА_9 до нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та особисто в телефонному режимі, погрожував ОСОБА_8 завданням тяжких тілесних ушкоджень, що виразилось у погрозі фізичною розправою у разі тяжких тілесних ушкоджень, що виразилось у погрозі фізичною розправою у разі невиконання своїх вимог. Своїми активними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_9 примусили ОСОБА_8 , який сприймав загрозу своєму життю та здоров`ю як реальну, передати ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 10 000 гривень.
Надалі, ОСОБА_9 30.10.2018 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 10 000 гривень та з місця скоєння злочину зник, при цьому розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 10 000 гривень.
За вказаним фактом СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 23.10.2018 року зареєстровано кримінальне провадження №0001034 за ч.2 ст.189 КК України.
06.12.2018 року о 05.00 годин ранку ОСОБА_5 було затримано у порядку ст.208 КПК України, та у той же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що кваліфікується, як вимагання, вчинене групою осіб за попередньою змовою, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що маються ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, являється громадянином іншої держави, раніше засуджений на території України.
На думку слідства, згідно до ст.176 КПК України застосування до ОСОБА_5 більш м`якої міри запобіжного заходу є недоцільним, оскільки досудовим розслідуванням на даний час встановлюється коло правопорушників, які на протязі тривалого проміжку часу спільно з ОСОБА_5 вимагали грошові кошти у потерпілого та в разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у нього буде можливість попередити спільників про відомі йому обставини.
Слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судовому зсіданні пояснила, що підозрюваний ОСОБА_5 має схильність до вчинення корисливих злочинів, а зараз ще й з погрозою. Ризики встановлені органом досудового розслідування, які передбачені ст.177 КПК України повністю підтверджується зібраними в матеріалах кримінального провадження доказами.
Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 являється громадянином іншої держави, на території України перебуває незаконно, схильний до скоєння інших злочинів. На теперішній час має вже один вирок суду на території України, окрім того існує ще одно кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України в іншому суді також на території України та являється тяжким, корисливим,навмисним. На підставі вищевикладеного прокурор просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших запобіжних заходів жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що ОСОБА_9 , його знайомий, він дійсно просив у ОСОБА_9 гроші, які останній переводив їх електронним шляхом на банківську картку. Але до цієї ситуації причетності не має, гроші не вимагав та оскільки він не переховувався від двох інших судів то зараз також наміру переховуватися не має.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти. Заперечення мотивував тим, що прокурором не доведена обґрунтованість підозри, гроші були вилучені у ОСОБА_9 , а не у його підзахисного, не доведені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З клопотання вбачається, що 22.10.2018 року на адресу Роздільнянського ВП ГУНП в Одській області надійшла заява ОСОБА_8 , відповідно до якої він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та маловідому йому особу на ім`я « ОСОБА_11 », жителем смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області та інших маловідомих осіб, які в період з 20.09.2018 року по теперішній час вимагають у нього гроші в розмірі 10000 гривень, погрожують йому фізичною розправою.
Судом встановлено, що за вказаним фактом СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 23.10.2018 року зареєстровано кримінальне провадження №0001034 за ч.2 ст.189 КК України.
Слідчим суддею враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, а саме вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 КПК України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, а саме: - допиті потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_9 спільно з чоловіком кавказької національності в період з 20.09.2018року по 22.10.2018року, систематично і незаконно вимагав у останнього передати йому грошові кошти у сумі 10 000 гривень, погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, як потерпілому так і членам його сім`ї у разі невиконання вимог правопорушників; - протоколом огляду грошових коштів (купюр), в сумі 10 (десяти) тисяч гривень, номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, які отримані зі спеціального фонду МВС України та були використані для проведення слідчих (розшукових) дій; протоколом ідентифікації (помітки) вище вказаних грошових коштів; - протоколом вручення потерпілому вказаних грошових коштів; - протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 , в ході якого під час особистого обшуку затриманого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 10 (десяти) тисяч гривень, номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, які отримані зі спеціального фонду МВС України та були використані для проведення слідчих (розшукових) дій; - протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що від чоловіка ОСОБА_8 їй стало відомо, що місцеві мешканці на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та чоловік на ім`я ОСОБА_15 , вимагають у нього грошові кошти, погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень та знищенням автомобіля; - протоколом допиту матері потерпілого ОСОБА_16 , яка пояснила, що бачила як чоловік кавказької зовнішності спілкується з ОСОБА_9 та зможе його впізнати; - протоколом впізнання особи, де пред`явлене фото ОСОБА_5 , результати виконання доручень слідчого, з встановлення, повних анкетних даних та місця знаходження ОСОБА_5 .
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що усі докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на даному етапі досудового розслідування.
Беручи до уваги те, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування/суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- положеннями п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, в якому передбачений випадок доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Зокрема, обставини, що дають достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що на даний час продовжують проводитись слідчі (розшукові) дії з метою встановлення всіх правопорушників, які на протязі тривалого проміжку часу спільно з ОСОБА_9 вимагали грошові кошти у потерпілого. Крім того, у відношенні ОСОБА_5 у жовтні 2018 винесено вирок суду, щодо визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Дана обставина обумовлює ризик передбачений п. 1 та п. 4, а саме: особа може переховуватись від органів досудового розслідування, чим буде перешкоджати досудовому розслідуванню, оскільки інші фігуранти кримінального правопорушення не затриманні, їм не повідомлено про підозру і перебуваючи на свободі можуть здійснювати допомогу ОСОБА_5 в переховуванні від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим не буде змоги забезпечити участь підозрюваного у проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних діях за його участі в обох кримінальних провадженнях.
Крім того, хоча органу досудового розслідування і відоме місце реєстрації та проживання ОСОБА_5 , в судовому засіданні було встановлено зі слів, що у нього інша адреса в м. Одеса, проте відсутні відомості що особа дійсно там перебуває.
На даний час органом досудового розслідування не завершено проведення всіх слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження, тому є аргументована підозра в існуванні ризику, передбаченого п. 2, а саме підозрюваний може знищити, сховати, спотворити речі, які мають важливе значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню. З показів свідка та потерпілого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 погрожував заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та знищенням майна потерпілого. Оскільки підозрюваному відоме місце проживання та роботи потерпілого і свідка, є підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати вплив на потерпілого та свідків.
Щодо другої тези, підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України вимагання, вчинене з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання на строк від 3 до 7 років позбавлення волі. Тобто у даному випадку, ураховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 також судом враховано, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про що йому 06.12.2018 повідомлено про підозру; слідством не встановлено фактів хвороби ОСОБА_5 тобто можна стверджувати, що останній здоровий; підозрюваний неодружений, відсутні відомості щодо постійного місця проживання, постійного місця роботи та законного заробітку; ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за майновий злочин.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, санкція статі якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Встановлені судом вказані обставини свідчать про відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та неможливість застосування більш м`яких заходів попередження.
Слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисника ОСОБА_6 на непричетність ОСОБА_5 до скоєння злочину, оскільки вони нічим не обґрунтовані та ніяких доказів та клопотань захисником під час розгляду клопотання не заявлялося.
Суд вважає, що відповідно до п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 176 КПК України застосування до ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту, застави є недоцільним, оскільки наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом крім випадків, визначених в ч.4 ст.183 КПК України, яка визначає, що слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. ОСОБА_5 на думку органу досудового розслідування скоїв кримінальний злочин передбачений ч.2 ст. 189 КК України вимагання, вчинене за з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. У зв`язку зі скоєнням кримінального злочину, який вчинявся з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194-199, 206, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ОСОБА_3 погоджено прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто по 28 грудня 2018 року включно, з утриманням його в державній установі "Одеська установа виконання покарань №21".
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області в 5 - денний строк з дня проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали виготовлений 10.12.2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1