Справа № 466/974/16-к
У Х В А Л А

«11» жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представника потерпілого ТзОВ «М.С.Л.» ОСОБА_14

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003008 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199, ч.1 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191,ч.4 ст.190,ч.3 ст.199 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Шевченківського райсуду м. Львова надійшов обвинувальний акт від 16 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №0003008 про обвинувачення :

ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199, ч.1 ст.209 КК України;

ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199 КК України;

ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199 КК України;

ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191,ч.4 ст.190,ч.3 ст.199 КК України.

В підготовчому судовому засіданні від захисника ОСОБА_10 в інтересах підзахисної ОСОБА_6 поступило клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначає, що - прокурором направлено обвинувальний акт до суду поза строками досудового розслідування, оскільки граничний строк досудового розслідування завершився 30.01.2016р., після спливу цього строку він не може бути продовжений; - прокурором не чітко сформульовано обвинувачення ОСОБА_6 , а саме за ч.5 ст.191 КК України не конкретизовані ознаки об`єктивної сторони діяння, прокурор посилається на обставини, які належним чином не встановлені слідством, є припущеннями, зокрема щодо підроблення лотерейних білетів, яке не встановлено; за ч.4 ст.190 КК України не конкретизована суб`єктивна сторона злочину: спрямованість умислу та мотив дій кожного з обвинувачених. За ч.3 ст.28-ч.3 ст.358 та ч.3 ст.28-ч.4 ст.358 КК України обвинувачення не конкретизоване, не містить чіткого формулювання висунутого обвинувачення, жоден з 215 епізодів не містить ознак будь-якого злочину, натомість має місце опис подій, які слідчий вважає за необхідне викласти за результатами розслідування. Кваліфікуюча ознака «повторність» в описовій частині обвинувального акту по жодному епізоду не вказана. За ч.3 ст.199 КК України обвинувачення ґрунтується на припущеннях, не конкретизоване, не містить чіткого формулювання обвинувачення. За ч.1 ст.209 КК України не встановлено розмір шкоди, завданої злочином, не зазначено конкретного предикатного суспільно-небезпечного діяння, що передувало легалізації доходів. Зважаючи на викладене, вважає обвинувачення незрозумілим, не чітким, а отже неможливим є і захист від такого обвинувачення. Просить задовольнити клопотання.

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_12 в інтересах підзахисного ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. У клопотанні вказує, що обвинувальний акт повертався прокурору двічі. Незважаючи на це недоліки, зазначені у попередніх ухвалах судів першої та апеляційної інстанції, не усунуті. Текст обвинувачення ОСОБА_7 в даному обвинувальному акті аналогічний тексту обвинувального акту від 26.05.2016р. Зазначає, що ОСОБА_7 безпідставно повторно обвинувачується за одними і тими ж епізодами, вказуючи аркуші повторних обвинувачень. Просить задовольнити клопотання.

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_13 в інтересах підзахисного ОСОБА_8 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. У ньому клопотанні зазначає, що в частині обвинувачення ОСОБА_8 має місце виклад одних і тих самих діянь, які інкримінуються обвинуваченому за різними статтями КК України і є по суті взаємовиключними. Це свідчить про намагання сторони обвинувачення двічі притягнути одну і ту ж особу до відповідальності за одне і те ж діяння. Оскільки у обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення та правової кваліфікації, це унеможливлює здійснення належного захисту особи. Просить задовольнити клопотання, обвинувальний акт повернути прокурору.

Від захисника ОСОБА_15 в інтересах підзахисного ОСОБА_9 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України. В клопотанні зазначає, що обвинувальний акт винесений поза строками досудового розслідування, які сплили та не були продовжені у передбачений законом спосіб. В обвинувальному акті не зазначено чіткого викладу обвинувачення ОСОБА_9 . Обвинувачення за ч.5 ст.191 КК України не містить жодного опису злочинних дій ОСОБА_9 . З формулювання обвинувачення неможливо встановити які саме дії інкримінуються останньому, це обвинувачення ідентичне формулюванню обвинувачення щодо інших осіб, зокрема висунутих організатору ОСОБА_6 . Викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_9 не узгоджується з правовою кваліфікацією його дій, є незрозумілим, у ньому не описана безпосередня роль останнього у інкримінованих йому епізодах. Вказує на те, що у формулюванні обвинувачення за ч.3 ст.199 КК України «зберігання з метою збуту» та «повторність» як кваліфікуюча ознака, не описані, хоча зазначені у правовій кваліфікації. Вважає, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання висунутого обвинувачення, органом досудового розслідування вказано фактичні обставини, що описують дії інших осіб, без визначення об`єктивного та суб`єктивного складів кожного з інкримінованих злочинів, дії співучасників не розмежовано. Це унеможливлює належну реалізацію права на захист. Просить задовольнити клопотання, обвинувальний акт повернути прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 клопотання захисників підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення заявлених клопотань заперечив, пояснивши, що постановою першого заступника прокурора Львівської області від 26.01.2017р. строк досудового слідства був продовжений. Недоліки обвинувального акту, вказані у попередніх ухвалах суду, усунуті, винуватість обвинувачених буде доводитися в ході судового розгляду справи. Просив відмовити у клопотаннях.

Представник потерпілого ОСОБА_14 проти задоволення клопотань заперечив, підтримавши доводи прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу щодо заявлених клопотань, ознайомившись з обвинувальним актом і додатками до нього, поданими клопотаннями та долученими до них документами, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Завданнями кримінального провадження є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до глави 24 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом. Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені п.п.1-9 ч.2 ст.291 цього Кодексу, серед яких у п. 5 виокремлено необхідність наявності в ньому таких складових:

1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність;

3) формулювання обвинувачення.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

У Конвенції про захист прав та основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено: обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення" ( справа "Маттоціа проти Італії").

Європейський Суд з прав людини визначає обвинувачення як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру ( справа «Фоті та інші проти Італії»).

Даний обвинувальний акт вказаним вище вимогам не відповідає.

У цьому обвинувальному акті відсутнє чітке та конкретне формулювання висунутого обвинувачення стосовно кожного з обвинувачених. Слідчим проведено опис подій, які він вважає за необхідне викласти за результатами розслідування. Обвинувачення сформульовано без індивідуалізації дій кожного з обвинувачених, без розкриття об`єктивної сторони складу злочину кожного з них. Не зазначено конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотивів кожного з обвинувачених. Фактичні обставини, які характеризують об`єктивну у суб`єктивну сторони складу злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є незрозумілими та суперечливими. При визначенні форми співучасті та ролі співучасників також відсутня конкретика, оскільки пред`являючи обвинувачення одній особі, в обвинувальному акті зазначено епізоди, які інкримінуються іншим обвинуваченим та невстановленим слідством особам.

Встановлено, що ухвалами Шевченківського райсуду м. Львова від 10.02.2016р. та від 20.09.2016р., залишеними без змін ухвалами Апеляційного суду Львівської області від 29.03.2016р. та від 25.11.2016р., обвинувальні акти у цьому ж кримінальному провадженні щодо тих же осіб поверталися прокурору. Судом зазначалося, що в обвинувальних актах формулювання обвинувачення є не чітким, відсутній виклад фактичних обставин вчинення кожним з обвинувачених інкримінованих їм злочинів.

Проте недоліки обвинувальних актів не були належним чином усунуті.

Формулювання обвинувачення у поданому в суд обвинувальному акту стосовно кожного з обвинувачених і надалі є нечітким, не вказана спрямованість умислу та мотив дій кожного з обвинувачених.

В обвинуваченні ОСОБА_6 слідчим вказані фактичні обставини за результатами досудового розслідування, проте, відсутнє чітке формулювання висунутого обвинувачення, не конкретизовано об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину: спрямованість умислу та мотив її дій, спосіб привласнення майна і вчинення інших злочинів. За ч.3 ст.28-ч.3 ст.358 та ч.3 ст.28-ч.4 ст.358 КК України кваліфікуюча ознака «повторність» в описовій частині обвинувального акту по жодному епізоду не вказана. Відсутнє покликання на повторність і при викладенні фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 злочину за ч.3 ст.199 КК України. За ч.1 ст.209 КК України не вказано розмір шкоди, завданої злочином, не зазначено конкретного предикатного суспільно-небезпечного діяння, що передувало легалізації доходів.

В частині обвинувачення ОСОБА_7 слідчим в обвинувальному акті безпідставно повторно вказано обвинувачення за одними і тими ж епізодами в межах з однієї і тієї ж кваліфікації. І така повторність є багаторазовою по всіх пунктах звинувачення.

Щодо обвинувачення ОСОБА_8 в обвинувальному акті зазначено одні й ті самі діяння, які інкримінуються обвинуваченому, з кваліфікацією дій за ч.5 ст.191 КК України та за ч.4 ст.190 КК України.

В частині обвинувачення ОСОБА_17 не усунуто недоліки обвинувального акту, зазначені в ухвалах Шевченківського районного суду м.Львова від 10.02.2016р., 20.09.2016р., Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2016р. Обвинувачення за ч.5 ст.191 КК України не містить вказівки на час, місце, опис злочинних дій ОСОБА_17 . З формулювання обвинувачення неможливо встановити які саме дії інкримінуються останньому, не описана безпосередня роль ОСОБА_17 у інкримінованих йому епізодах.

В формулюванні обвинувачення ОСОБА_17 за ч.3 ст.199 КК України не зазначені та не описані «зберігання з метою збуту» та «повторність» як кваліфікуюча ознака, хоча вказані у правовій кваліфікації.

Таким чином, поданий суду обвинувальний акт не містить чіткого формулювання висунутого кожному обвинувачення, органом досудового розслідування вказано фактичні обставини, що описують дії осіб, без визначення об`єктивної та суб`єктивної сторони складів кожного з інкримінованих обвинуваченим злочинів, дії співучасників не розмежовано.

Невідповідність обвинувального акт вимогам ст.291 КПК України позбавляє обвинувачених права на належний правовий захист. Окрім того, створює перешкоди здійсненню процедури судового розгляду. Так, на виконання вимог ст. 337 КПК України, головуючий у судовому засіданні роз`яснює суть обвинувачення, запитує чи зрозуміле воно особі. Водночас, у Кодексі не зазначено, яким чином суд має роз`яснювати суть обвинувачення, яке сформульовано не чітко і не зрозуміло для сторони захисту.

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин злочину, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані щодо дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в своїй сукупності не дають чіткого уявлення стосовно кожного з елементів складу злочинів, що, у свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичним формулюванням.

Враховуючи вказане, у відповідності до положень ст.314 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 314, КПК України , колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003008 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199, ч.1 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28-ч.3 ст.358, ч.3 ст.28-ч.4 ст.358, ч.3 ст.199 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191,ч.4 ст.190,ч.3 ст.199 КК України повернути прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду прокуратури Львівської області для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя Судді ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20