ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0003034 від 09.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, офіційно працевлаштованого у ДП «Завод хімічних реактивів» вантажником, неодруженого, малолітніх на утриманні не маючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Дзержинським районним судом м. Харкова 23.08.2018 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України 1 рік іспитового строку, -

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2018 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у роздягальні НТК ІМК НАН України, що розташований за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, 25, звернув увагу на мобільний телефон марки «Doogee», модель «Х10», належний ОСОБА_5 , що лежав на верхній частині металевої шафи для особистих речей потерпілого. Після чого, у останнього виник раптовий намір на таємне заволодіння вищезазначеним чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, ОСОБА_6 підійшов до вищезазначеної шафи та таємно заволодів вищезазначеним мобільним телефоном, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19118 від 22.08.2018 року, становить 1304, 13 грн. та покинув приміщення роздягальні. В подальшому ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1304, 13 грн.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора, потерпілого та обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікує його дії зачастиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_6 раніше судимий, офіційно працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_6 судом не виявлено.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим так і іншими особами.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з приводу відшкодування матеріальної чи моральної шкоди не заявлявся.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два роки).
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, кінцево визначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.08.2018 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України на 1 (один) рік, більш суворим покаранням, визначеним за даним вироком.
Остаточну міру покарання за даним вироком визначити 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.и
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави вартість проведеної під час досудового слідства судово-товарознавчої експертизи №19118 від 22.08.2018 року у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: