Справа № 646/3949/18
№ провадження 1-кс/646/3622/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 08 вересня 2014 року, та від 28 грудня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та невизнання потерпілою, мотивуючи тим, що вважає дані постанови передчасними, не вмотивованими та такими що не відповідають чинному КПК України, оскільки досудове розслідування проведено не повно та не об`єктивно.

В судове засідання ОСОБА_3 не прибула, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий та прокурор, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Достовірно встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000464 від 08 вересня 2014 року за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 13), у якій зазначено про перевищення службових повноважень слідчим ОСОБА_6 , у зв`язку із направленням ним листа керівництву за місцем роботи ОСОБА_3 як захисника по кримінальній справі № 612061478, у якому ОСОБА_6 сповістив керівництво щодо статусу ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_5 по цій кримінальній справі із метою вчинити на неї тиск як на захисника, створивши негативне ставлення до неї як працівника з боку керівництва, що у подальшому призвело до обмежень та звільнення ОСОБА_3 за два роки до виходу на пенсію. Кримінальне провадження було відкрито за рішенням суду за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 365 КК України.

За результатами досудового розслідування старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 дійшла висновку про відсутність в діях колишнього слідчого з ОВС СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України і 28 грудня 2017 року винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та постанову про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у визнанні їх потерпілими.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Зазначені вимоги слідчим не виконані попри вказівок суду, викладених у попередніх ухвалах суду, якими скасовувалися постанови про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, у тому числі в ухвалі Червонозаводського районного суду від 07.08.2017.

Судами неодноразово скасовувалися майже ідентичні постанови про закриття зазначеного кримінального провадження та про відмову у визнанні заявників потерпілими, із зазначенням, що слідчим не надано належної правової оцінки самому факту надіслання слідчим по кримінальній справі ОСОБА_6 листа до керівництва за місцем роботи ОСОБА_3 як захисника із числа близьких родичів, а саме, відсутності у КПК 1960 р., за яким розслідувалася кримінальна справа № 61061478, норм закону, які б передбачали направлення слідчим листів керівництву за місцем роботи захисника із числа близьких родичів. Про це зазначено в ухвалі Червонозаводського районного суду від 07.08.2017.

Також в ухвалі зазначено, що під час розслідування кримінального провадження слідчий не витребував копії постанов із кримінальної справи від 22.01.2008 та 30.01.2008 про зупинення та відновлення досудового слідства по кримінальній справі, про які у заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вказано, що слідчий ОСОБА_6 направляв листа від 25.01.2008 у період зупинення слідства, тобто поза межами розслідування. Таким чином, цей довід не перевірено слідчим шляхом.

Також, ігноруючи вказівки суду, викладені в ухвалі від 07.08.2017, слідчим знов не надана належна правова оцінка фактичному тиску з боку слідчого по кримінальній справі на захисника ОСОБА_3 шляхом надсилання за місцем її роботи не передбаченого законом листа із вимогами до її керівництва направляти її замість роботи до слідчого управління. Як було зазначено судом, зміст цього листа не проходив лінгвістичну експертизу на предмет наявності у ньому даних слідства та фраз, що викликають негативне ставлення до заявниці, тому зазначене слідчим ОСОБА_6 , що він не повідомляв у листі дані слідства, не перевірено. Крім того, не встановлено місцезнаходження листа та чи була на нього відповідь слідчому, або його керівництву з боку керівництва за місцем роботи ОСОБА_3 , тобто, не встановлено, наслідки листа.

Посилання слідчого на наказ про звільнення за згодою сторін не спростовують зазначеного у заяві, що звільнення з роботи стало наслідком отримання керівництвом за місцем роботи ОСОБА_3 зазначеного листа, оскільки не встановлені обставини звільнення ОСОБА_3 з роботи, слідчим не витребувано інформації відносно того, чи перебувала на роботі заявниця після надходження листа, чи проводилися із заявницею керівництвом бесіди щодо її статусу по кримінальній справі, або якісь стягнення, чи змінювався її графік роботи, тобто, наявність або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між вказаним листом та звільненням.

В оскаржуваних постановах слідчий знов посилається на допит завідувача сектору кадрової роботи департаменту соціального захисту населення ХОГА ОСОБА_7 у якості свідка, яка свідком вказаних у заяві подій не є, оскільки зазначила, що працює з 02.01.2013, у той час як ОСОБА_3 звільнена 03.03.2008, незважаючи на зауваження суду, викладені в ухвалі від 07.08.2017.

На виконання вказівок суду слідчий лише витребувала перелік осіб, що входили до складу керівництва управління та особового складу відділу, де працювала ОСОБА_3 у період 2008 року, проте, слідчий не допитала тодішніх керівників управління, відділу та працівників відділу кадрів у період між надходженням листа ОСОБА_6 та звільненням ОСОБА_3 про те, чи працювала ОСОБА_3 у цей період, чи були на неї стягнення, чи були у керівництва та працівників відділу кадрів із нею бесіди щодо її участі у вказаній кримінальній справі, або якісь інші заходи, пов`язані із надходження зазначеного листа, оскільки без такої інформації неможливо зробити висновок про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між листом слідчого ОСОБА_6 від 25 січня 2008 року та звільненням ОСОБА_3 03 березня 2008 року та його наслідками.

Слідчим знов не усунуто недоліки, які зазначали суди у попередніх рішеннях, зокрема, в ухвалі від 22 січня 2016 року, де зазначено, що в ЄРДР внесені відомості стосовно заявника ОСОБА_3 і відсутні відомості стосовно ОСОБА_5 , не досліджений лист № 47/838, не допитані свідки, не проведена судова психологічна експертиза, у фабулу ЄРДР, у порушення ч.5 ст.214 КПК України, не внесено короткий виклад обставин із заяви. Експертиза моральної шкоди не проведена, у порушення п.3 ч.1 ст.91 КПК України.

Відносно неявки заявниці на допит слід зазначити, що відповідно до матеріалів наданого суду кримінального провадження повістки не було отримано заявницею вчасно, до допиту.

Статтею 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, судом неодноразово скасовувались постанови про відмову у визнанні заявниці потерпілою, проте 28 грудня 2017 року слідчим знову винесена аналогічна постанова без виконання вимог ч.5 ст.55 КПК України, тобто без зазначення доказів про відсутність нанесеної заявниці шкоди, у постанові слідчий знову посилається на покази ОСОБА_6 щодо обставин направлення листа за місцем роботи ОСОБА_3 , які є даними кримінальної справи 61061478 та не можуть виправдовувати факт не передбаченого законом направлення листа за місцем роботи захисника із близьких родичів.

Оскільки слідчий, отримавши перелік осіб, що входили складу керівництва управлінням та відділом, працівників відділу кадрів у 2008 році, нікого з них не допитав за предметом заяви, тобто, не встановлював причинно-наслідковий зв`язок між направленням листа та наслідками, не провів експертизу моральної шкоди, то постанова про відмову у визнанні заявників потерпілими є передчасною, винесеною без передбачених законом слідчих дій.

З огляду на наведене, та враховуючи невиконання попередніх рішень суду, постанови слідчого про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні заявників потерпілими винесені із порушенням вимог ст.110 КПК України та підлягають скасуванню з метою відновлення і проведення належного досудового розслідування.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 08 вересня 2014 року, - скасувати.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28 грудня 2017 року про відмову у визнанні заявників потерпілими по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 08 вересня 2014 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для відновлення досудового розслідування, під час якого необхідно урахувати доводи суду, викладені у мотивувальній частині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1