У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003377 від 26.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.2 ст.372 КК України,

в с т а н о в и в:

24.01.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003377 від 26.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.2 ст.372 КК України, та відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого суддю ОСОБА_3 .

11.03.2019 року головуючим суддею ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні було подано заяву про самовідвід.

Вказану заяву про самовідвід суддя, серед іншого, мотивувала тим, що зі змісту обвинувального акту вбачається, що вищевказане кримінальне провадження №0003377 відносно ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 217 КПК України, постановою прокурора групи прокурорів 26.10.2017 року виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року, яке продовжує розслідуватися управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України. Разом з тим, під час розслідування кримінального провадження №0000020 від 05 лютого 2014 року, суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 17 травня 2018 року було допитано у якості свідка з різних питань, в тому числі з питань законності дій суддів суду щодо обрання запобіжних заходів учасникам акцій протесту, яких було затримано і доставлено в той час до районних управлінь міліції, оскільки в період січня - лютого 2014 року суддями Дніпровського районного суду м. Києва були прийняті рішення про обрання запобіжних заходів щодо учасників акцій протесту на майдані Незалежності в м. Києві, тобто до виділення з нього провадження № 0003377, щодо ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2019 року заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід було задоволено. Суддя виходив з того, що обставиною, що виключає участь судді у кримінальному провадженні є те, що суддя брав участь у цьому провадженні як свідок (п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України).
Надалі, це кримінальне провадження було розподілене на суддю ОСОБА_1 .
Дослідивши отримані матеріали вважаю, що кримінальне провадження підлягає направлення до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності, з наступних підстав.

Дійсно, як указано в заяві про самовідвід судді ОСОБА_3 , з обвинувального акту слідує, що вищевказане кримінальне провадження № 0003377 відносно ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 217 КПК України, постановою прокурора групи прокурорів 26.10.2017 року виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року, яке продовжує розслідуватися управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України.
Разом з тим, з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2018 у справі № 757/72925/17-к, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3», слідує, що ряд діючих суддів Дніпровського районного суду м. Києва, зокрема ОСОБА_1 (протокол допиту від 23.01.2017), ОСОБА_4 (протокол допиту від 09.02.2017 року), ОСОБА_5 (протокол допиту від 19.01.2017 року), ОСОБА_6 (протокол допиту від 19.01.2017 року), ОСОБА_7 (протокол допиту від 19.01.2017 року), ОСОБА_8 (протокол допиту від 19.01.2017 року), ОСОБА_9 (протокол допиту від 19.01.2017 року), ОСОБА_10 (протокол допиту від 19.01.2017 року), ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (протокол допиту від 19.01.2017 року, 09.03.2016 року), в рамках кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 року були допитані в якості свідків з питань законності дій суддів вказаного суду щодо обрання запобіжних заходів учасниками акцій протесту та іншим громадян, яких було затримано і доставлено до районних управлінь міліції у вказаний період часу.

Згідно п.2 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник.
Тобто, у світлі висновків сформованих в ухвалі суду від 20.03.2019 року про те що обставиною, що виключає участь судді у кримінальному провадженні є те, що суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, та у розрізі з тим, що такого роду заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 було задоволено, слід погодитися з тим, що тотожного роду обставини (обставини, що виключає участь судді у кримінальному провадженні) є дійсними і у відношенні суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Саме даним суддям, відповідно до рішення зборів суддів в Дніпровському районному суді м. Києва, визначено спеціалізацію з розгляду кримінальних справ та проваджень.

Тим самим, указані обставини свідчать про неможливість формування складу суду в цій справі в Дніпровському районному суді м. Києва.

Тривалий розгляд заяв про самовідвід не сприятиме дотриманню вимог ст. 28 КПК України у провадженні. Адже, дана стаття Кодексу передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду.

В той же час, згідно положень ч. 2 ст. 34 КПК України питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду, є можливим уникнути порушення вимог ст. 28 указаного Кодексу в цьому проваджені та забезпечити виконання норм ст. 2 того ж Кодексу шляхом вирішення питання щодо підсудності у даному провадженні.

Крім того, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, в ухвалі від 06.03.2019 року за результатами розгляду аналогічного провадження прийшла до висновку про необхідність дотримання вимог ст. 28 КПК України та за наявності підстав, що унеможливлюють утворення нового складу суду для судового розгляду, а також з метою оперативності та ефективності кримінального провадження вважає за доцільне направляти кримінальні провадження відразу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

За таких обставин, з метою охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, суд уважає за доречне, виходячи з положень ст. ст. 32, 34 КПК України, направити обвинувальний акт до Київського апеляційного суду для визначення підсудності даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 314, 369-372, 376 КПК України, суддя,

у х в а л и в:

Направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003377 від 26.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.2 ст.372 КК України, до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: