Справа № 184/1423/17
Номер провадження 1-кп/184/6/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000779 від 03.03.2016 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
02.03.2016 року у вечірній час ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна розробили злочинний план, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, та розподілили ролі кожного.

Згідно розробленого плану ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні були проникнути на територію вказаного домоволодіння, в якому, як їм було відомо, проживає ОСОБА_10 , який є особою похилого віку та не може самостійно пересуватися. Після чого оглянути територію домоволодіння з метою виявлення сторонніх осіб, які могли виявити їх злочинні дії та проникнути в приміщення будинку, де ОСОБА_3 повинен був залишитись біля вхідних дверей в будинок та слідкувати, щоб їх злочинні дії не були виявлені випадковими свідками, а також тримати вхідні двері відкритими для безперешкодного виходу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з викраденим майном. В цей час, відповідно до плану, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повинні були проникнути до кімнати, де знаходився потерпілий, де ОСОБА_13 повинен був вимкнути світло в кімнаті, а ОСОБА_14 заволодіти ноутбуком. Після чого, всі втрьох з викраденим ноутбуком безперешкодно покинути приміщення будинку, ноутбук залишити ОСОБА_15 для продажу, гроші від продажу ноутбука розділити.

02.03.2016 року приблизно о 23.20 годині ОСОБА_3 , виконуючи свою роль згідно розробленого плану, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинний умисел, діючи умисно, переліз через паркан, таким чином проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить та в якому проживає ОСОБА_10 . Обійшов будинок та подав умовний знак ОСОБА_16 і ОСОБА_15 про відсутність сторонніх осіб на території домоволодіння.

Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8 зайшли через незачинену хвіртку, таким чином проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де попередньо перед входом в будинок, одягнули на голови капюшони, приховавши, таким чином, свої обличчя.

02.03.2016 року приблизно о 23.30 годині ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи спільно, умисно, з метою викрадення чужого майна, дотримуючись раніше розробленого плану, скориставшись незачиненими вхідними дверима, групою осіб, проникли в приміщення будинку за вищевказаною адресою, який є житлом ОСОБА_10 , де діючи умисно, дотримуючись злочинного плану та виконуючи раніше розподілені ролі, ОСОБА_3 , перебуваючи в коридорі вказаного будинку, залишився біля вхідних дверей та слідкував, щоб їх злочинні дії не були виявлені випадковими свідками та тримав вхідні двері відкритими для безперешкодного виходу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з будинку.

В цей час ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проникли в кімнату, в якій знаходився потерпілий ОСОБА_10 , де ОСОБА_13 , дотримуючись злочинного плану та виконуючи раніше розподілені ролі, діючи умисно, вимкнув світло, а ОСОБА_14 з метою придушення опору потерпілого кинув йому в обличчя пісок, після чого зі столу у кімнаті, діючи відкрито, умисно, заволодів ноутбуком, з яким безперешкодно разом з ОСОБА_7 через відкриті вхідні двері, які тримав ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення злочину втекли.

Таким чином, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , групою осіб, діючи відкрито, умисно, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повторно, з корисливих мотивів, заволоділи ноутбуком «DEPO VIP М8510», ринкова вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 194 від 28.12.2016 року, складає 3798 грн. 81 коп., який належить ОСОБА_17 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 3798 грн. 81 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що у березні 2016 року він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , розробили план, направлений на відкрите викрадення чужого майна та розподілили ролі кожного. Згідно розробленого плану, вони проникли в будинок потерпілого ОСОБА_10 , де відкрито викрали ноутбук, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, а майном розпорядились на власний розсуд. Вказаний злочин вони вчинили із корисливих спонукань. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, роль обвинуваченого у вчиненому злочині, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, враховуючи думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_10 відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення майна, а також обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.3 ст.186 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження не застосовано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з моменту його фактичного затримання для приведення вироку до виконання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази по справі: - куртку темно-синього кольору «SINZOLE», яка належить ОСОБА_3 - після набрання вироком законної сили передати ОСОБА_3 ; - ноутбук «ДЕПО ВІП М8510», який повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_10 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1