КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/951/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисникаОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року,
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 209 КК України КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисникОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій з урахуванням доповнень до неї, посилаючись на незаконність та необгунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2018 року просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчим суддею безпідставно відхилено клопотання сторони захисту про долучення до матеріалів справи копії відеозаписів, зроблених слідчим Золотарьовим 25.04.2018 року під час здійснення спроб вручити підозру ОСОБА_8 .
Також, захисник вказує на те, що ОСОБА_8 не повідомлено у встановленому КПК України порядку про підозру у даному кримінальному провадженні та не отримано згоди Республіки Угорщина на притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, а зазначені прокурором у клопотанні передбачені ст. 177 КПК України ризики є недоведеними.
Визначений слідчим суддею підозрюваному розмір застави, на думку захисника, є непомірний для нього.
Слідчим суддею, не було враховано стан здоров`я ОСОБА_8 , його вік, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність родини та утриманців, а також не враховано тієї обставини, що на майно ОСОБА_8 та членів його родини накладено арешт, що унеможливлює внесення ним застави.
За переконанням захисника, слідчий суддя мотивував оскаржувану ухвалу на підставі викладених стороною обвинувачення завідомо недостовірних фактів, не оцінив в сукупності всіх обставин, зокрема вагомості доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та не врахував тієї обставини, що утримання ОСОБА_8 в ІТТ (ВЗДС) СБУ здійснюється з порушенням встановленого законом порядку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_8 будучи організатором, тобто особою, яка організувала вчинення злочину та керувала його підготовкою та вчиненням, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з серпня по грудень 2009 року, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 17, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою обернення за попередньою змовою групою осіб, за вищенаведених обставин, з використанням службового становища тимчасового адміністратора ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_13 організував заволодіння коштами ПАТ "Родовід Банк" на суму 301 600 000 грн., що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений на той період законодавством України неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України, внаслідок чого державі в особі зазначеного Банку заподіяно матеріальні збитки на вказану суму.
Вказаними своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 вчинив організацію заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Також зазначено, що ОСОБА_8 легалізував частину отриманих злочинним шляхом грошових коштів у сумі 25 001 306 доларів США, тобто вчинив проведення з ними правочинів та ланцюга дій по приховуванню джерела походження таких коштів та їх маскуванню, отримавши зазначену суму коштів на рахунок підконтрольної йому компанії та набуття відповідного правомірного вигляду володінню, користуванню та розпорядженню цими коштами вклав їх у інвестиційну діяльність, перерахувавши кошти під виглядом депозиту з рахунку № НОМЕР_1 контрольованої ОСОБА_8 компанії «Pro-Mark SaversClub Limited»y сумі 25 001 180 доларів США, з 26.10.2012 по 20.11.2012 на рахунок контрольованої ним же компанії «LedoenHoldings Ltd» № НОМЕР_2 , кінцевим власником якої є його дружина - ОСОБА_14 .
Таким чином, указаними своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 скоїв організацію вчинення фінансової операції та правочину з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження таких коштів, володіння ними, прав на такі кошти, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинені в особливо великому розмірі за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_15 від 27.12.2012 року ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.
05.07. 2013 року ОСОБА_8 затриманий на території Республіки Угорщина та 26.03.2014 року за результатами проведення процедури екстрадиції був доставлений на територію України.
27.03.2014 року щодо ОСОБА_8 застосовано раніше обраний Печерським районним судом м. Києва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 20.07.2014 року.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГП України ОСОБА_16 від 06.07.2014 року ОСОБА_8 оголошено у розшук.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГП України ОСОБА_17 від 10.07.2014 року ОСОБА_8 оголошено у розшук.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
08.02.2018 року ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 26.03.2015 року затримано на території Київської області.
25.04.2018 року старшим слідчим в ОВС Головної військової прокуратури ГП України ОСОБА_18 , складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.06.2018 року та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в сумі 300 000 000 грн. з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року щодо ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 20.08.2018 року та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в сумі 270 000 000 грн. з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 07.10.2018 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками та у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року.
21.06.2018 року строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором ОСОБА_19 до 6-ти місяців.
26.09.2018 року прокурорпершого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 270 000 000 грн.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Згідно повідомлення про підозру , складеного 25.04.2018 року старшим слідчим в ОВС Головної військової прокуратури ГП України ОСОБА_18 , дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється.
Відповідно до запису ,який міститься у повідомленні про підозру, 25.04.2018 року ОСОБА_8 у присутності адвоката ОСОБА_20 відмовився від отримання письмового повідомлення про підозру.
Згідно складеного 25.04.2018 року співробітниками Відділу забезпечення досудового слідства СБУ акту, ОСОБА_8 відмовився отримувати від уповноваженої службової особи повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
Листом від 06.03.2017 року Міністерство юстиції Угорщини, який був наданий на запит Генеральної прокуратури України від 06.06.2016 року про надання згоди на притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, повідомило, що відповідно до рішення Столичного суду Міністр юстиції Угорщини дав дозвіл на кримінальне переслідування ОСОБА_8 за фактами організованої розтрати та відмивання коштів.
Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видалося за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.10.2018 року.
Таким чином, твердження апелянта про недоведеність зазначених у клопотанні прокурором передбачених ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів до уваги не приймає.
Крім того, з урахуванням складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо. Обґрунтованість та необхідність проведення процесуальних дій, перевірена заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором ОСОБА_21 при винесенні процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування.
Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, зокрема і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Згідно п. 1 Перехідних положень розділу ХІ КПК України, до дня введення в дію частини п`ятої ст. 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування передбачених нею злочинів здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом.
Після введення в дію частини п`ятої ст. 216 КПК України розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України спір про підслідність у кримінальному провадженні, вирішує Генеральний прокурор або його заступник. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 194 КПК України не наділений повноваженнями щодо вирішення спорів про підслідність, що в свою чергу не може бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя допустив порушення вимог КПК України при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків у разі її внесення.
Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Продовжуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 30.11.2018 року, у межах строку досудового розслідування, слідчий суддя повинен був в ухвалі визначити підозрюваному у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України обґрунтований розмір застави, а також зазначити які з передбачених статтею 194 цього Кодексу обов`язки будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року щодо ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 20.08.2018 року та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в сумі 270 000 000 грн. з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави, а саме: не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 07.10.2018 року включно та залишено альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками та у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та визначити заставу з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави з урахуванням вимог КПК України.
Апеляційний суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_8 слід визначити заставу в сумі, яка перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить 270 000 000 гривень у національній грошовій одиниці.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 30 листопада 2018 року, у межах строку досудового розслідування.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою (викликом);
- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватись від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5