ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/445/19 Справа № 204/1760/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_6 углі та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногварідйського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082, відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Карши Кашкадар`їнської
області Республіки Узбекистан, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан у зв`язку з вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених п.п.«а», «б» ч.3 ст.159, п.п. «б», «в», ч.2 ст.244-2 Кримінального кодексу Республіки Узбекистан,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

затриманого ОСОБА_6 ,

перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Красногварідйського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2019 року задоволено клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан, тривалістю не більше ніж 12 місяців.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у наявності всі законні підстави для утримання ОСОБА_6 , з метою забезпечення міжнародних договорів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді в зв`язку з тим, що було порушено його конституційне право.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що слідчим суддею не досліджувалось чи був засвідчений запит іноземної держави центральним органом України, чи наданий цей запит саме компетентним органом. Вказує на те, що слідчим суддею не досліджувалось питання щодо виконання вимог ч.3 ст.584 КПК України про переклад доданих матеріалів. Зазначає, що було порушено право ОСОБА_6 на захист, оскільки були проігноровані його клопотання щодо здійснення захисту саме адвокатом ОСОБА_7 щоб дали можливість захищатися шляхом надання часу для підготовки матеріалів, переведених на зрозумілу йому мову, про користування послугами перекладача не тільки в судовому засіданні, але й для підготовки до процесу. Також, слідчий суддя безпідставно не прийняла відвід адвокату за призначенням та перекладачу.
Заслухавши доповідь судді, доводи затриманого та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

При вирішення питання про видачу осіб (екстрадицію), які вчинили кримінальне правопорушення, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 573594 КПК та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст.584 КПК України.

Відповідно до статті 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються:
1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України;
2) документи про громадянство особи;
3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
Як слідує з матеріалів проводження слідчим відділом Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 258-3, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, в ході якого 28 листопада 2017 року останнього було затримано згідно з вимогами ст. 208 КПК України.
У процесі проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000082 до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська відносно ОСОБА_6 було направлено обвинувальний акт.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2018 року ОСОБА_6 24 вересня 2018 року було етаповано до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2019 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000082 за підозрою ОСОБА_6 повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Разом з тим, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, а саме до 13 березня 2019 року включно.
Згідно ч. 7 ст.584 КПК України після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до ч.8 ст.584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо ОСОБА_6 , вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи досить тривалий період на території України, належної процесуальної поведінки та законів України не дотримувався, не реєстрував свого постійного місця проживання, не працював.

Зокрема, прокурор у встановленому законом порядку надав слідчому судді матеріали екстрадиційної перевірки з копією повідомлення Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан, з якого слідує, що ОСОБА_6 розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п.«а», «б» ч.3 ст.159, п.п. «б», «в», ч.2 ст.244-2 Кримінального кодексу Республіки Узбекистан.

Відповідно до постанови суду по кримінальним справам м. Карши від 20 березня 2013 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Інкриміновані ОСОБА_6 злочини за законодавством України відповідають ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 258 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя відповідно до вимог ч.8 ст.584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_6 , перевірив наявність підстав, які згідно зі ст.584 КПК України є підставою для застосування екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан.

При цьому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.584 КПК України, які не знайшли свого підтвердження як в суді першої інстанції, так і при розгляді апеляційного суду, оскільки вказаний факт не підтверджується доданими до матеріалів провадження доказами, а інших доказів апеляційному суду представлено не було.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею належним чином не досліджувалося чи засвідчений запит іноземної держави належним чином, апеляційний не приймає до уваги, оскільки матеріали провадження містять запит заступника Генерального прокурора Республіки Узбекистан № 26/13-606-17322 від 26 грудня 2017 року про вирішення питання стосовно видачі ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 159, п.п. «б», «в» ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан, який засвідчений відповідно до вимог ст.584 КПК України та був досліджений слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора.
Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що було порушено право ОСОБА_6 на захист, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах провадження наявна заява ОСОБА_7 , в якій він зазначає, що у зав`язку з професійною зайнятістю, він не має змоги бути присутнім у судовому засіданні та здійснювати захист прав затриманого та у зв`язку зі стислими строками розгляду клопотання, неможливістю явки адвоката ОСОБА_7 , був залучений на окрему процесуальну дію з регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області захисник ОСОБА_11 , що повністю відповідає вимогам ст. ст. 53, 54 КПК України. Також, для забезпечення прав затриманого при розгляді клопотання були присутні перекладачі.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання під вартою затриманого.
Враховуючи, що ОСОБА_6 не є громадянином України, статусу біженця не має, йому раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при застосуванні якого встановленні ризики, передбаченні ст.177 КПК України, перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкриміновані йому злочини за законодавством України відповідають ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 258 КК України, і є екстрадиційними, строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник та затриманий просять скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований судом запобіжний захід щодо затриманого відповідає вимогам КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 углі та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2019 року про застосування відносно ОСОБА_6 углі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4