печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні провадження за заявою адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000413,
ВСТАНОВИВ:
30.11.2018 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з заявою про відвід прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000041, в обгрунтування зазначив, що прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 не об`єктивно оцінює обставини справи та не може приймати рішення у відповідності до норм КПК України.
У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що в судові засідання вона являлась у разі наявності судової повістки, а тимчасово вилучене майно не повертала в зв`язку з тим, що оскаржувалась в апеляційному порядку ухвала першої інстанції.
У судовому засіданні заявник подану заяву підтримав, просив задовольнити, зазначив, що прокурор не являється в судові засідання без поважності причин, не розглядає належним чином клопотання, не повертає тимчасово вилучене майно.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу визначений ч.ч. 1, 2, 3 ст. 77 КПК України,
У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
Прокурором у судовому засіданні доведено, що в судові засідання прокурор з`являлась у разі наявності судових повісток, окрім цього, щодо неповернення тимчасово вилученого майна в зв`язку з тим, що оскаржувалась в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції.
За наведених обставин, слідчий суддя приходить висновку, що в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження необ`єктивність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № №000041, та порушення останньою загальних засад кримінального провадження, а тому у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000413 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6