Справа № 199/55/19
В И Р О К
іменем України
20 березня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001951, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянки України, з базовою середньою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше судимої:

-вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненої з іспитовим строком 1 рік;

-вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2019 року за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненої з іспитовим строком 2 роки;

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпро, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, судимого 31 січня 2019 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25 вересня 2018 року, близько 12 годин 10 хвилин ОСОБА_7 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 прибули до торгівельного центру «Наша Правда», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанського, б. 31-Д, з метою здійснення покупок. Знаходячись у торгівельному центрі за вищевказаною адресу, в цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і він запропонував своїй дружині ОСОБА_7 вчинити крадіжку товару, що належить ПП ТФ «Антошка», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 31-Д. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили між собою в попередню змову, при цьому розподіливши ролі кожного при вчиненні злочину.
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів з метою особистого збагачення, цього ж дня, тобто 25 червня 2018 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 увійшла до магазину «Антошка-134», який розташований у торгівельному центрі «Наша Правда» за адресою: м. Дніпро пр. Слобожанський, б. 31-Д.
Перебуваючи в приміщенні магазину «Антошка», ОСОБА_7 помітила, як її чоловік ОСОБА_8 підійшов до торгівельного стелажу у відділі гігієни, де знаходився електронний пристрій радіоняня марки «Philips AVENT SCD 501/00» та вказав на нього. Після чого, ОСОБА_7 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину, діючи таємно, повторно, підійшла до торгівельного стелажу, на якому розташовані різноманітні дитячі товари та взяла з полиці радіоняню «Philips AVENT SCD 501/00», вартістю 1519,20 гривень, яку дістала з коробки та сховала під кофту, одягнуту на ній.
В свою чергу, ОСОБА_8 знаходився неподалік від ОСОБА_7 , та виконуючи свою роль у вчиненні злочину, спостерігав за діями охоронців вказаного магазину, намагаючись зробити дії ОСОБА_7 таємними для оточуючих.
Далі, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 попрямували до виходу із магазину «Антошка», та, проходячи біля прилавку з засобами особистої гігієни, ОСОБА_7 побачила шампунь-ополіскувач «Принцеса Розалея» вартістю 58,84 гривень, який також, діючи таємно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , із корисливих мотивів з метою особистого збагачення таємно викрала з вказаного прилавку, сховавши собі під кофту, в якій вона була одягнута.
Доводячи свій єдиний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, вийшла за межі касової зони магазину «Антошка-134», не здійснивши розрахунок за вищевказані товари та залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ПП ТФ «Антошка» матеріальні збитки у загальному розмірі 1972,55 грн.
ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнала повністю, та показала, що станом на час зазначених діянь вона вживала наркотичні засоби, але на теперішній час більше 2-х місяців наркотики не вживає і проходить курс реабілітації. Їх з чоловіком ОСОБА_8 запросили на день народження дитини знайомих і вони 25 вересня 2018 року приїхали до ТЦ «Наша правда» для того, щоб купити подарунок в магазині «Антошка». Коли вони близько 12 години зайшли в цей магазин, ОСОБА_8 запропонував їй вчинити крадіжку товару для того, щоб закласти в ломбард та отримати гроші на наркотики. Вона погодилася. Після цього ОСОБА_8 показав їй стелаж, де були «радіоняні» і вони вирішили вкрасти одну з цих «радіонянь». Для цього ОСОБА_8 стояв між рядами та спостерігав за охороною, а вона вийняла «радіоняню» з коробки та сховала під кофту. Після цього вони пройшли з ОСОБА_8 ближче до виходу і вона взяла з полки та сховала під кофту також дитячий шампунь. З цим товаром вони з чоловіком пройшли через касу, не оплатили його вартість, та поїхали до ломбарду, де вони заклали викрадену «радіоняню» на ім`я чоловіка, а отримані кошти витратили на придбання наркотиків. У вчиненому розкаюється.
ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, також визнав повністю, та показав, що їх з дружиною ОСОБА_7 запросили на день народження дитини знайомих і вони 25 вересня 2018 року приїхали до ТЦ «Наша правда» для того, щоб купити подарунок в магазині «Антошка». Коли вони близько 12 години зайшли в цей магазин, він запропонував дружині вчинити крадіжку товару для того, щоб закласти в ломбард та отримати гроші на наркотики. На той час вони обидва вживали наркотики і грошей на їх придбання вже не вистачало. Дружина погодилася. Після цього він показав їй стелаж, де були «радіоняні» і вони вирішили вкрасти одну з цих «радіонянь». Для цього він стояв між рядами та спостерігав за охороною, а ОСОБА_7 вийняла «радіоняню» з коробки та сховала під кофту. Після цього вони пройшли ближче до виходу і ОСОБА_7 взяла з полки та сховала під кофту також дитячий шампунь. З цим товаром вони з дружиною пройшли через касу, не оплатили його вартість, та поїхали до ломбарду, де заклали викрадену «радіоняню» на його ім`я, а отримані кошти витратили на придбання наркотиків. У вчиненому розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно наданого ПП ТФ «Антошка» акту інвентаризації, станом на 01 жовтня 2018 року в магазині «Антошка 134» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 31-Д, була проведена інвентаризація та встановлена нестача радіоняні «Philips AVENT SCD501/00» в кількості 1 шт. та шампуню-ополіскувача «Принцеса Розалея» 230 мл. в кількості 1 шт.

До матеріалів кримінального провадження додано відповідь на запит слідчого ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капитал», за якою перевіркою наявних закладів, облікових та реєстраційних ломбардних відділень встановлено факт звернення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ломбарду по пр. Слобожанський, б. 13, у м. Дніпрі. Так, 25 вересня 2018 року клієнт отримав фінансовий кредит під заставу радіоняні марки Philips. З огляду на те, що клієнт не повернув у передбачений договором строк суму фінансового кредит та нарахованих відсотків, ломбардом було звернено стягнення на вказане заставне майно. На теперішній час місцезнаходження вказаного майна не відоме.

Викладені у відповіді відомості узгоджуються з наданою ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капитал» копією специфікації № 1 (прийняття закладу) від 25 вересня 2018 року № , за якою ОСОБА_8 26 вересня 2018 року отримав фінансовий кредит у розмірі 700 гривень під заставу побутової техніки - радіоняні марки Philips.

За протоколом огляду, 20 листопада 2018року слідчий поліції оглянув надану представником потерпілого пусту картонну коробку від викраденої радіоняні «Philips AVENT SCD 501/00».

Постановою слідчого від 20 листопада 2018 року зазначена картонна коробка визнана речовим доказом.

Згідно протоколу огляду місця події від 20 листопада 2018 року, слідчим поліції оглянуте місце події, яким є торгівельна зала магазину «Антошка», розташованого в ТЦ «Наша правда» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 31-Д.

За протоколом перегляду відеозапису від 20 листопада 2018 року слідчим поліції за участі представника потерпілого переглянуто відеозапис із камер відеоспостереження магазину «Антошка-134», на яких зафіксовано момент заволодіння особами чоловічої та жіночої статі 25 вересня 2018 року в період час у з 12:23 год. до 12:32 год. радіонянею «AVENT» та предметом з прилавку для засобів гігієни.

Компакт-диск, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження, постановою слідчого долучений до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Під час перегляду відеозапису в судовому засіданні була встановлена відповідність фактичним тих обставин, які були зафіксовані у зазначеному протоколі огляду.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після перегляду відеозапису підтвердили, що на ньому зафіксовано вчинення саме ними тієї крадіжки, щодо якою здійснюється кримінальне провадження.

Вартість майна, що було предметом злочинних посягань, доведена висновком судової товарознавчої експертизи № 6046-18 від 16 листопада 2018 року, за яким станом на 25 вересня 2018 року вартість викраденого майна становить без ПДВ 1578,04 грн. а саме:

- радіоняня SCD 501/00 (артикул SCD 501/00), код 3700205, виробник AVENT) 1519,20 грн.;

- шампунь та ополіскувач «принцеса Розалея» 230 мл. (артикул 12267429, код 3000228, виробник Бюбхен) 58,84 грн.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 у вчиненні кожним з них кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії кожного з обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 ще й повторно.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, є умисним, корисливим, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що завдана потерпілому шкода відшкодована обвинуваченими в повному обсязі, роль кожного з обвинувачених у вчиненні злочину групою осіб, наявність в діях ОСОБА_7 декількох кваліфікуючих ознак злочину, відомості про особу обвинувачених.

Так, ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого злочину не мала судимості, має зареєстроване місце проживання, за постійним місцем проживання характеризується виключно позитивно, не має постійного джерела доходу, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з 19 лютого 2018 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», за довідкою Благодійної організації «Благодійний фонд «Світле серце» з 17 листопада 2018 року проходить курс соціальної реабілітації адаптації для наркозалежних (курс реабілітації складає 12 місяців).

ОСОБА_9 на час вчинення інкримінованого злочину не мав судимості, має зареєстроване та постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не має постійного джерела доходу, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з 07 листопада 2013 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», також перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2008 року з діагнозом «Органічний нестійкий розлад».

За висновком судово-психіатричної експертизи № 369 від 20 грудня 2018 року ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час органічний емоційно лабільний розлад. В період інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. В теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 , суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обом обвинуваченим, судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, та таким, що буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, є покарання для кожного з обвинувачених у виді обмеження волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ними нагляду з обов`язковим залученням засуджених до праці.

До матеріалів кримінального провадження долучена копія вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2019 року, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до штрафу в розмірі 850 грн., який обвинуваченим сплачений 12 березня 2019 року.

Оскільки за приписами ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а покарання за вищевказаним вироком суду на цей час відбуте ОСОБА_8 повністю, суд не вбачає підстав для призначення покарання в порядку ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених та наявність декількох обставин, що їх пом`якшують, ті факти, що ОСОБА_7 добровільно проходить курс реабілітації від наркотичної залежності а ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, відповідну позицію представника потерпілого (викладену у письмовій заяві до суду) та прокурора, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обох обвинувачених без реального відбування покарання у виді обмеження волі, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення і досягнення інших цілей покарання.

До матеріалів справи долучена копія вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України засуджено до 2 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Оскільки злочин за цим вироком був вчинений ОСОБА_7 до постановлення вказаного вироку, суд керується приписами ч. 1 ст. 70 КК України, за якими при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, та приписами ч. 4 ст. 70 КК України, згідно яких за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм діє суду підстави для висновку, що стаття 70 КК України, яка встановлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.

Такі висновки суду узгоджуються і з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року (провадження № 51-717км18) та від 18 вересня 2018 року (провадження № 51-4631км18), котрі відповідно до приписів ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, та за котрими коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на викладене, вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року, змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2019 року відносно ОСОБА_10 підлягає самостійному виконанню.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави у рівних частках підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року, змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі по 143 (сто сорок три) гривні з кожного.

Речові докази:

-диск для лазерних систем зчитування із записами з камер відеоспостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

-пусту картонну коробку від радіоняні «Philips AVENT SCD 501/00», яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в дніпропетровській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

20.03.2019