Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/142/19
18.02.2019 року Слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
09.02.2019 року слідчий СВ Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки не допитано свідків, не встановлено місцезнаходження знаряддя злочину, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, необґрунтованою та незаконною. З огляду на викладене, вважає, що постанова слідчого підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
09.02.2019 року слідчий СВ Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області закрив кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання у межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оскаржувану постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. При цьому повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих доводів скаржника повідомленим ним у заяві або під час допиту.
Слідчий в оскаржуваній постанові не надав правовий аналіз всім наведеним скаржником обставинам, не зробив відповідних висновків по здобутим доказам. Не вчинив всіх слідчих дій на встановлення обставин події, перевірку об`єктивної сторони, не провів допиту свідка ОСОБА_4 , не встановлено місцезнаходження знаряддя злочину. Тільки після ґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, по означеному кримінальному правопорушенні.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.
З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування по кримінальному провадженню, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження, зокрема не провів допиту свідка ОСОБА_4 , не встановлено місцезнаходження знаряддя злочину, хоча клопотання ОСОБА_3 з цього приводу було слідчим задоволено та не проведено слідчих дій, а також в постанові про закриття кримінального провадження не обгрунтовано причини не проведення даних слідчих дій. Враховуючи викладене вважаю, що оскаржувана постанова щодо вказаних обставин жодного обґрунтування та аналізу не містить. Тільки після ґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину, по означеному кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 125 КК України.
На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).
За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч. 2 ст. 307 КПК України).
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Заявник має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Отже скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За вказаних вище обставин рішення про закриття кримінального провадження - незаконним та необгрунтованим.
З цих підстав оскаржувана постанова слідчого СВ Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню, для продовження досудового розслідування.
Строк звернення із скаргою скаржник не пропустив.
З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 09.02.2019 року про закриття кримінального провадження - задовольнити повністю.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 18.02.2019