Справа № 629/1323/19
Провадження № 1-кп/629/311/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382, на підставі угоди про визнання винуватості відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 згідно з наказом №10 від 01.02.2017 перебувала на посаді касира аптечного пункту № 5 аптеки № 1 TOB «Овен», що розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Матросова, буд. 43, відповідно до своєї посадової інструкції, зі змістом якої була ознайомлена та при здійсненні роздрібної торгівлі лікарськими засобами з вказаного аптечного пункту повинна була додержуватись встановлених правил обігу та відпуску рецептурних лікарських засобів, які містять у своєму складі наркотичні засоби.

26.12.2018 року о 13:39 год. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні вищезазначеного аптечного пункту, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення п.п. 3, 8 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, зареєстрованого 20.07.2005 року в МЮУ за № 783/11063 та затвердженого Наказом МОЗ України № 360 від 19.07.2005 року, згідно з яким відпуск лікарських засобів здійснюється з урахуванням норм відпуску, визначених у п. 1.22 Правил виписування рецептів та вимог - замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення, зареєстрованих в МЮУ 20.07.2005 року за № 782/11062 та затверджених Наказом МОЗ України № 360 від 19.07.2005 року, відпустила ОСОБА_6 без рецепту 3 блістери по 10 таблеток в кожному, а всього 30 таблеток медичного препарату «Пенталгін ФС», які згідно з висновком експерта № 3/87се-19 від 25.01.2019 містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено і стосовно якого допускаються виключення деяких заходів контролю - кодеїн, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,2368 грам, отримавши при цьому від останньої за відпуск вказаних таблеток грошові кошти в сумі 49 грн. 50 коп.

Вказаними діями, ОСОБА_3 порушила п.п. 3, 8 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів згідно з якого, відпуск лікарських засобів здійснюється з урахуванням норм відпуску, визначених у п. 1.22.2 Правил виписування рецептів та вимог замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення, затверджених наказом МОЗ України від 19.07.2005 року за № 360, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.07.2005 року за № 782/11062, згідно з яким реалізація комбінованих наркотичних лікарських препаратів відносно яких допускаються виключення деяких заходів контролю, в склад яких входить наркотична речовина кодеїн, що не повинна перевищувати 0,2 грама (25 таблеток) в одні руки, а також порушила Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», оскільки, відповідно до таблиці ІІІ списку 1 «Переліку наркотичних засобів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, кодеїн є наркотичним засобом, обіг якого обмежено і стосовно якого законом встановлено заходи контролю.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 320 КК України, тобто порушення встановлених правил відпуску наркотичних засобів.

25 березня 2019 року між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000382 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019 року, з одного боку і обвинуваченою в цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість в скоєному злочині за ч. 1 ст. 320 КК України і прийняла зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в кримінальному провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті інших осіб причетних до зазначених кримінальних правопорушень. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена, а саме: за ч. 1 ст. 320 КК України - у виді штрафу на користь держави в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів громадян з позбавленням права обіймати посади касира аптечного пункту або аптеки, а також посади, пов`язані з відпуском наркотичних засобів, терміном на один рік. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та пояснила, що вона скоїла зазначене правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснила суду, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, які наполягали на затвердженні угоди, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Внаслідок вказаного злочину шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом роз`яснені сторонам наслідки укладання вказаної угоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок. Оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена підозрюваною та прокурором, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 320 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченої, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 25 березня 2019 року, укладеної між прокурором та обвинуваченою у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона громадянка України, раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, заміжня, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлена.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 березня 2019 року.

На досудовому слідстві обвинуваченій ОСОБА_3 міра запобіжного заходу не обиралась.

Судові витрати по справі покласти на обвинувачену ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні і обвинуваченою в цьому провадженні ОСОБА_3 , укладену 25 березня 2019 року.

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України та піддати її покаранню у виді штрафу на користь держави у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень з позбавленням права обіймати посади касира аптечного пункту або аптеки, а також посади, пов`язані з відпуском наркотичних засобів терміном на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 0005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 3/87се-19 від 25.01.2019 року в розмірі 1430 гривень 00 копійок.

Речові докази по справі:

- 3 блістери, в кожному з яких по 10 пігулок «Пенталгін ФС», які містять у своєму складі наркотичний засіб кодеїн та психотропну речовину фенобарбітал, які передані на зберігання до управління логістики МТЗ ГУНП в Харківській області (квитанція № 8924, книга обліку речових доказів 8) - знищити як такі що не мають цінності;

- грошові кошти в сумі 1352 гривні 00 копійок, 250 гривень 00 копійок, книгу обліку розрахункових операцій, книгу накладних, журнал предметно-кількісного обліку, 11 рецептів, 12 упаковок медичного препарату «Димедрол», 1 ампулу медичного препарату «Демидрол», 3 упаковки медичного препарату «Пентасед», 4 упаковки медичного препарату «Пенталгін ФС» та х-звіт за 06.02.2019 року, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Овен» в особі заступника директора ОСОБА_7 залишити ТОВ «Овен»,

- 4 зошити з чорновими записами, журнал обліку повідомлень служби контролю наркотичних засобів та 4 квитанції, які передані до камери зберігання речових доказів при Лозівському ВП ГУНП в Харківській області (книга обліку речових доказів 733, порядковий номер 19/159) повернути ТОВ «Овен»,

- решту грошових коштів від купівлі лікарського засобу «Пенталгін ФС» в сумі 50 гривень 00 копійок, а саме одну купюру номіналом 50 гривень, та одну монету номіналом 50 копійок обернути в дохід держави.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1