Справа № 379/272/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2019 року м.Тараща
Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0000043 від 07.02.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене начальником Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 25.06.2015 між Таращанською РДА та ОСОБА_4 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,892 га, з кадастровим номером :05:010:0083, яка розташована за межами населеного пункту с. Потоки Таращанського району Київської області, на якій знаходиться асфальтована площадка колишнього ПСП «Потоки». В подальшому, 28.09.2015 року ОСОБА_4 на вищевказаній асфальтні площадці з кадастровим номером :05:010:0083», провела збори орендодавців ТОВ «Тікич М» на яких було розглянуто питання щодо викупу майнових паїв реорганізованого КСП ім. Боженка в рахунок асфальтної площадки транспортного стану. Того ж дня невстановлена особа склала протокол зборів, згідно з яким орендодавці ТОВ «Тікич-М» прийняли рішення передати ОСОБА_4 асфальтовану площадку транспортного стану та будинок тваринника для виробничих потреб, який був підписаний присутніми особами, в тому числі особами, що не являються власниками майнових паїв реорганізованого КСП ім. Боженка.
22.01.2016 року ОСОБА_4 , діючи як фізична особа, на підставі протоколу зборів від 28.08.2015 року, на земельні ділянці з кадастровим номером :05:010:0083, зареєструвала на своє ім`я право власності на будинок тваринника як нежитлову будівлю під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна видно, що реєстрацію права власності на будинок тваринника як нежитлової будівлі під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 , здійснював нотаріус Рокитнянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 .
Відповідно до Акту від 26.07.2016 складеного комісією Лісовицької сільської ради із залученням представників землевпорядної організації приватного підприємства «Землевпорядний центр АО», а також сформованої схеми розміщення земельної ділянки згідно даних Публічної кадастрової карти України, встановлено, що при винесені меж земельної ділянки 0,8920 га, кадастровий номер :05:010:0083, яку орендує ОСОБА_4 , будинок тваринника, який значиться як нежитлова будівля під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не розташований на земельній ділянці кадастровий номер :05:010:0083, а знаходиться поруч.
Звідси вбачається, що ОСОБА_4 , під час реєстрації права власності нежитлової будівлі під літерою А-2, серед поданих нею документів, надала договір оренди земельної ділянки, який ніякого відношення до вищевказаного об`єкту нерухомості не має. Будинок тваринника, який значиться як нежитлова будівля під літерою А-2, загальною площею 246,9 кв.м, розташований на іншій земельній ділянці.
Крім того, як вбачається із матеріалів провадження, договір оренди земельної ділянки, який укладений між Таращанською РДА та ОСОБА_4 , був укладений на підставі довідки № 02-26/616 від 08.10.2014. Із змісту довідки вбачається, що виконавчим комітетом Лісовицької сільської ради погоджено оренду земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту с. Потоки в розмірі 0,892 га по пров. Колгоспний, що знаходиться в адміністративних межах Лісовицької сільської ради.
Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення земельних питань відносяться виключно до компетенції сільської ради. Водночас, як вбачається із листа Лісовицької сільської ради від 01.02.2016, довідка про погодження оренди земельній ділянки ОСОБА_4 була видана головою села одноосібно і виконавчий комітет питання про надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_4 не розглядав та рішень по зазначеному питанню не приймав.
Згідно адресного господарства с. Потоки Таращанського району Київської області провулка з назвою Колгоспний, який зазначений у довідці виданій Лісовицькою сільською радою за вих. № 02-26/616 від 08.10.2014, не існує.
За результатами проведеної комплексної технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи №8-4/2044 від 29.12.2018, встановлено, що підпис від імені сільського голови ОСОБА_6 у довідці виданої Лісовицькою сільською радою за вих. № 02-26/616 від 08.10.2014 виконаний не ОСОБА_6 , а секретарем ОСОБА_7 . Водночас, підпис від імені ОСОБА_7 у графі «секретар» виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.
Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування, зокрема під час допиту осіб, які ставили підписи під протоколом зборів від 28.08.2015, виявлено розбіжності, зокрема щодо місця та часу проведення зборів, та присутності на ньому окремих осіб.
Так, з показань свідка ОСОБА_8 , який як вбачається з протоколу, був присутніх на зборах та підтримував ініціативу ОСОБА_4 , вбачається, що на зборах 28.08.2015 участі не приймав, на них не виступав, і в протоколі навпроти його прізвища стоїть не його підпис. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Окрім того, 11.08.2017 під час допиту свідок ОСОБА_10 повідомила, що 28.08.2015 на загальних зборах пайовиків ТОВ «Тікич-М» присутнім не був.
11.08.2017 допитаний в якості свідка ОСОБА_11 повідомив, що майнового паю в нього немає так як він його особисто продав ОСОБА_12 приблизно у березні 2017 року. На зборах пайовиків ТОВ «Тікич-М», які мали місце 28.05.2015 року він не був присутній, стверджує, що їх не було.
11.08.2017 допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомила, що 28.08.2015 загальні збори пайовиків ТОВ «Тікич-М» можливо й були але вона особисто на них не була присутня.
Водночас, допитані з цього приводу свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 повідомили, що збори відбувалися в приміщенні Лісовицького сільського будинку культури, а не на асфальтні площадці з кадастровим номером :05:010:0083.
Виходячи з викладеного у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вищевказана нежитлова будівля під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні, є об`єктом для забезпечення заявленого цивільного позову, та може бути використана як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину.
Метою арешту є перевірка законності права володіння, користування та розпорядження ОСОБА_4 нежитловою будівлею під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та збереження вказаної будівлі як речового доказу.
Арештувати належить нежитлову будівлю під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 .
В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі не накладення арешту на нежитлову будівлю під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 , можливе відчуження її іншій стороні, що призведе до неможливості проведення експертиз, інших слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх експертиз та слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нежитлову будівлю під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої, згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна видно, що реєстрацію права власності на будинок тваринника як нежитлової будівлі під літерою А-2, є ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши клопотання та додані до нього документи, приходжу до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте слідчим, в супереч вимогам закону, не обґрунтована та документально не підтверджена його резолютивна частина клопотання, а саме щодо накладення арешту на нежитлову будівлю під літерою А-2, з навісом та балконом, загальною площею 246,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 .
Як вбачається з доданої до клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 153409695, дата формування: 22.01.2019, власником вищезазначеної нежитлової будівлі є ОСОБА_19 .
Крім того, всупереч зазначеної процесуальної норми, слідчий не надав до клопотання належним чином засвідчені копії документів які додані до клопотання, що позбавляє можливості слідчому судді врахувати дані, які вони містять.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, керуючись ст.ст. 171 - 172, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0000043 від 07.02.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна - повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1