Єдиний унікальний номер 185/9986/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002843 від 08 листопада 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської
області, громадянина України, неодруженого,
не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше
судимого:
-17.02.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік;

-02.12.2011 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.289, ч.2 ст. 190, ст. 70,71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 21.03.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 05.09.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-30.11.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.04.2017 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 року скасовано, та призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 20.05.2016 року, приблизно о 12.00 год., прийшов до раніше знайомого ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вищевказаного підприємства у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у житло. Далі ОСОБА_3 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та обернення його на свою користь, 20.05.2016 року о 12.00 год., відштовхнувши власника будинку ОСОБА_6 , через незамкнені двері проник до вищевказаного будинку, звідки таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Nokia 6303» імей НОМЕР_1 , вартістю 379,50 грн. (згідно висновку товарознавчої експертизи № 5696-16 від 25.11.2016 року), та грошові кошти в сумі 200 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 579,50 грн. З метою утриманні викраденого майна та обернення його на свою користь ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 04.06.2016 року о 12.00 год. разом із раніше знайомим йому ОСОБА_7 , знаходились біля піцерії «Челентано», яка розташована по вулиці Соборній в м. Павлограді Дніпропетровської області. Того ж дня, тобто 04.06.2016 року, о 12.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля піцерії «Челентано», розташованої по вулиці Соборній м. Павлограда, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що у ОСОБА_7 є мобільний телефон, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з насильством, яке не є небезпечним для здоровся, повторно, керуючись корисливим мотивом, наніс кулаком в область обличчя ОСОБА_7 удар, після чого вирвав з правої руки останнього мобільний телефон марки «Nokia 3505». В свою чергу ОСОБА_3 , розуміючи, що ОСОБА_7 зрозумів протиправний характер здійснюваної ним дії, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, з метою утримання викраденого майна, та доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи відкрито від ОСОБА_7 втік, майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 152, 50 грн. (згідно висновку товарознавчої експертизи № 5696-16 від 25.11.2016 року).

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що 20.05.2016 року о 12.00 год. він прийшов до знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , якого відштовхнув та проник у вказаний будинок, де викрав мобільний телефон. Крім того, 04.06.2016 року о 12.00 год. біля піцерії «Челентано» по вулиці Соборній м. Павлограда він наніс кулаком в область обличчя знайомому ОСОБА_7 удар, вирвавши з його руки мобільний телефон.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я, вчинене повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочинів.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

Обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких, раніше судимий, не працює, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі.

30.11.2016 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 року за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до чотирьох років двох місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.04.2017 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 року скасовано, та призначено покарання ОСОБА_3 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.04.2017 року, так як останній вчинив злочин до постановлення попереднього вироку.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

При визначені терміну відбуття покарання обвинуваченому суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного суду щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений в постанові Верховного суду від 29.08.2018 року у провадженні № 13-31кс18.

Так, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2018 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у трок покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046 - VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючи (ультра активну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046- VIII є неправильним, оскільки зворотня дія Закону № 2046 VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст. 5 КК України не допускається.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне при зарахуванні у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення, застосовуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 176 (сто сімдесять шість) грн. 20 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази розподілити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;

за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного за цим вироком покарання ОСОБА_3 частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року, та остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді п' яти років трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року) зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання, призначене за даним вироком, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 30 листопада 2016 року за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року, покарання за яким він відбуває до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 27 вересня 2016 року.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Nokia 6303» імей НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 176 (сто сімдесять шість) грн. 20 коп.
В зв`язку з продовженням відбуття покарання за попереднім вироком запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати, та до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .