В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Любимівка Гуляйпільського району Запорізької області,громадянина України,з середньою-спеціальною освітою,неодруженого,офіційно не працевлаштований,зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20.10.2018 року в період часу з 07 годині 50 хвилин до 08 години 15 хвилин, ОСОБА_4 ,маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжувалось особливою зухвалістю,ігноруючи суспільні норми моралі,а також існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,знаходячись у громадському місці поблизу зупинки транспорту «Лікарня № 8» по вул.Олексія Поради(колишня вул.Димитрова)в м.Запоріжжі,безпричинно,з хуліганських спонукань,в присутності сторонніх осіб висловлювався нецензурною лайкою,чіплявся до перехожих з метою провокування конфліктів,наніс кілька ударів ногою в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 ,спричинивши останній згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» № 1324 від 24.10.2018 р.закритий перелом кісток носу зі зміщенням кісткових фрагментів з порушенням функцій носового дихання,синець з набряком м`яких тканин в області носу,які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження,що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я,травматичне видання 3-го зуба нижньої щелепи зліва,яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження,що потягло за собою незначну втрату загальної працездатності менше ніж на 10%,синці навколо обох очей,синець з набряком м`яких тканин в області нижньої губи,синець в області підборіддя зліва,в області лівої щоки,які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та заподіяні внаслідок не менше ніж від семи ударно-травматичних впливів.

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи реалізувати умисел на порушення громадського порядку,ігноруючи суспільні норми моралі,а також існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки,супроводжуючи свої злочинні дії нецензурною лайкою,застосував фізичну силу до потерпілого ОСОБА_6 ,якому наніс один удар рукою в обличчя,спричинивши потерпілому відповідно до висновку КУ «ЗОБ СМЕ» № 1323 від 24.10.2018 р.синець на спинці носа ,яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження та заподіяне не менше ніж від одного ударно-травматичного впливу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.Пояснив,що 20.10.2018 р.вранці він знаходився біля кіоску поблизу зупинки транспорту «Лікарня № 8» по вул.Олексія Поради(колишня вул.Димитрова)в м.Запоріжжі,де випивав горілку,пригостив алкоголем раніше незнайомих осіб,які про це його попрохали.В подальшому з причин,які наразі він не може пригадати,у нього з цими особами виник конфлікт,що переріс у бійку,в процесі якої він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 ,ступінь тяжкості яких та обставини спричинення не осопрює.Пізніше у нього стався конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_6 ,якому він теж заподіяв тілесні ушкодження за вказаних в обвинувальному акті обставин. Інші подробиці цих подій не пригадує,оскільки після вживання фальсифікованої горілки майже нічого не пам`ятає.В процесі слідства примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував їй усі збитки,потерпілий ОСОБА_7 до нього претезній не висував.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.1 ст.296 КК України як хуліганство,тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжується особливою зухвалістю.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так,обвинувачений раніше не судимий ,має постійне місце проживання,неофіційно працює,тяжких наслідків від його дій не настало.

Обставиною,яка пом*якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з*ясувати обставини вчинення злочину,відшкодував потерпілій завдані збитки.

Потерпілі протягом досудового розслідування та судового розгляду справи не пред`явили до обвинуваченого матеріальних претензій та не висловлювали позицію щодо необхідності його суворого покарання.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави для призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.296 КК України для застосування мінімального штрафу,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Відповідно до обвинувального акту, по кримінальному провадженню процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот)гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1