ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/171/19 Справа № 215/4199/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора відділу Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0001374, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не одруженого, працюючого ДС «Фурнітура», волочильщик, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
Зараховано у строк відбуття покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 25 липня 2016 року по 20 червня 2017 року, а з 21.06.2017 р. до дати набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 25.06.2016 приблизно о 22.30 годині він перебував в коридорі 9-го поверху біля квартири АДРЕСА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході з`ясування обставин, де остання загубила ключі від квартири, у ОСОБА_6 , раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Так, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, при цьому не переслідуючи за мету спричинити їй смерть, ОСОБА_6 , знаходячись в коридорі 9-го поверху, біля квартири АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , та своїми руками та ногами завдав останній не менше двох ударів в область передньої поверхні груді, не менше одного удару в область правої бічної поверхні груді, не менше одного удару в область внутрішнього кута правого ока, не менше одного удару в область підборіддя, не менше одного удару в область лівої щоки, не менше одного удару в область правого вуха, не менше одного удару в область дуги нижньої щелепи праворуч у передній третині, не менше п`яти ударів в область шиї, не менше одного удару в область зовнішньо-бічної поверхні лівого плеча, не менше одного удару в область тилу лівої стопи, не менше одного удару в область правої сідниці, не менше одного удару в область лівої сідниці, не менше одного удару в область зовнішньо-бічної поверхні правого та лівого стегна у верхній третині, не менше одного удару в область правого коліна, не менше одного удару в область лівого коліна, не менше одного удару в область правої гомілки, не менше одного удару в область лівого ліктя.
Після того, як потерпіла почала втрачати свідомість, ОСОБА_6 перестав наносити удари руками і ногами потерпілій ОСОБА_10 , яка лежала на підлозі вищевказаного коридору та важко дихала, та під руки затяг до квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання їх спільної знайомої ОСОБА_11 , поклавши потерпілу спати на підлогу у приміщенні вище вказаної квартири.
26.06.2017 о 7:30 год. на підлозі у квартирі АДРЕСА_2 виявлено потерпілу ОСОБА_10 без ознак життя, після чого було констатовано біологічну смерть останньої.
Таким чином, в результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми груді, синці молочних залоз, переломи ребер праворуч по пахвовим лініям з ушкодженням пристінкової плеври та правої легені, ушиб серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; синці невизначеної форми внутрішнього кута правого ока, підборіддя, зовнішньо-бічній поверхні лівого плеча, тила 1-4 пальців стопи та у основи 1 пальця лівої стопи, сідниць; овально-подовженої форми синці орієнтовані на 10,4 годин умовного циферблату на зовнішньо-бічної поверхні правого та лівого стегна у верхній третині симетрично з обох боків; садна козелка правого вуха, дуги нижньої щелепи праворуч у передній третині, правої бічної та передньої поверхні шиї в верхній та середній третині, правого та лівого коліна, верхньої третини правої гомілки, підйому правої стопи, лівого ліктя; дрібні рани слизової оболонки ротової порожнини у правого та лівого кута роту, які відносяться до легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Смерть потерпілої ОСОБА_10 відповідно до висновку вищевказаної судово-медичної експертизи настала внаслідок закритої тупої травми груді, яка супроводжувалась ушкодженнями тканин, ушибом серця, переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври та правої легені, кровотечею в плевральну порожнину. Перебіг травми ускладнився розвитком гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті потерпілої.

Вимоги апеляційної скарг та узагальненні доводи осіб які її подали

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить зарахувати йому строк відбування попереднього ув`язнення з 25 липня 2016 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 75 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року.
В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в суді першої інстанції він пояснив, що тілесних ушкоджень він потерпілій ОСОБА_10 не наносив, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи. При цьому апелянт вказує, що під час судового розгляду жодним із свідків, допитаних судом, не було підтверджено, що саме він наносив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а також вказує, що в матеріалах провадження відсутні докази його вини. Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не доведено умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, а судом першої інстанції не перевірено даний факт.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що призначене судом ОСОБА_6 покарання є несправедливим через м`якість, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, оскільки ОСОБА_6 має схильність до насильства, про що свідчить спосіб вчинення злочину у виді нанесення чисельних побоїв, тілесних ушкоджень, ссаден, ушибу серця, переломів ребер. Крім того, під час допиту свідків обвинуваченого охарактеризовано негативно, як особу яка зловживає алкогольними напоями, постійно чинить сварки та наносив тілесні ушкодження колишній співмешканці ОСОБА_10 . Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, неодноразово судимий.

Позиція учасників апеляційного процесу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_9 просили задовольнити вимоги зміненої апеляційної скарги ОСОБА_6 , а у задоволені вимог прокурора просили відмовити.
Прокурор в апеляційному суді підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, а в задоволенні вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 просив відмовити.

Позиція учасників апеляційного процесу.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного процесу, перевіривши доводи апеляційних скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.
В суді першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_6 вину не визнав і пояснив, що тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 не наносив, смерть потерпілої настала в результаті її падіння на східці та удару грудьми, але апеляційний суд вважає, що версія обвинуваченого про його непричетність до вчиненого злочину належним чином перевірена судом і спростована стороною обвинувачення та обставинами, які встановлені судом.
Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснили, що 25 червня 2016 року вони бачили потерпілу ОСОБА_10 приблизно о 22 годині, повертаючись до під`їзду в ліфті вони побачили на ногах потерпілої синці. Крім того свідок ОСОБА_14 , пояснив, що крові на потерпілій не бачив. З письмових пояснень свідків (Т.2 а.с. 56-58, 62-64) видно, що вони є аналогічними наданим в суді І інстанції. Тобто з пояснень свідків видно, що вони бачили потерпілу до настання подій у якої тілесних ушкоджень не було, крім синців на ногах.
Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснила, що 25 червня 2016 року близько 22 години вона почула у коридорі глухі звуки, як щось упало та питання: Де ключі?. Підійшовши до дверного вічка вона побачила, що ОСОБА_6 замахувався на ОСОБА_10 . Приблизно через 30-40 хвилин у двері постукав ОСОБА_6 , тримав її за голову та просив полити на неї воду, що вона і зробила, а потім попросився заночувати і заволочив ОСОБА_15 до квартири. Вночі остання просила води. Вранці вона побачила, що ОСОБА_15 мертва. ОСОБА_6 запропонував сказати, що вони знайшли ОСОБА_10 п`яну на площадці та занесли в квартиру, а також пояснила, що ОСОБА_6 бив останню, так як вона пила.
При проведені слідчого експерименту 06.07.2016 року (Т.1 а.с. 65-69)_свідок ОСОБА_11 показала як відбувалися події, а саме, що ОСОБА_6 знаходячись в положенні стоячи над тілом ОСОБА_10 нахилившись наносив удари кулаками обох рук, згори вниз, в область тулубу ОСОБА_10 .
У висновку експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи № 1210/1 від 15 серпня 2016 року (Т.2 а.с. 151-154) зазначено, що свідчення свідка ОСОБА_11 співпадають з об`єктивними судово-медичними даними в частині того, що потерпілій спричинялися ушкодження за типом ударів, що також підтверджує покази свідка ОСОБА_11 , при проведені слідчого експерименту.
Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в суді І інстанції пояснили, що 26 червня 2016 року вранці вони бачили потерпілу ОСОБА_10 в квартирі ОСОБА_11 , яка лежала на підлозі, одягнуту в футболці та нижній білизні, у якої була кров на обличчі.
Протоколом огляду місця події від 26 червня 2016 року та фототаблицями до нього (Т.2 а.с.4-11) за адресою проживання ОСОБА_11 було виявлено труп ОСОБА_10 .. Згідно протоколом огляду трупа від 26 червня 2016 року (Т.2 а.с. 12-21) в ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 1210 від 27 червня 2016 року Криворізького міжрайонного відділу КЗ Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи (Т.2 а.с. 143-146) смерть потерпілої настала від закритої травми груді, яка супроводжувалася ушкодженнями тканин, ушибом серця, переломом ребер з ушкодженням пристійкової плеври та правої легені, кровотечею у плевральну порожнину. Вище перераховані тілесні ушкодження прижиттєві, однотипний ступінь вираженості морфологічних та гістологічних змін пошкоджених тканин свідчить про спричинення ушкоджень один за одним, у різній послідовності в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті, зазвичай такий проміжок часу може відповідати хвилинам (десяткам хвилин) до настання смерті.
Тобто, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , що смерть потерпілої ОСОБА_10 наступила в результаті її падіння на східці та удару грудьми, є безпідставними, оскільки спростовуються висновком експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи № 1210 від 27 червня 2016 року, а також поясненнями експерта ОСОБА_19 допитаного в суді першої інстанції, який пояснив, що пошкодження у потерпілої в області грудної клітки утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету, наприклад як кулак, нога і виключається можливість його утворення при падінні зі східців.
Вина ОСОБА_6 підтверджується іншими доказами, які були досліджені в суді при розгляді кримінального провадження, викладені у вироку суду та яким була надана належна оцінка, а саме: протоколами огляду місця події від 27 червня 2016 року; висновком експерта № 58 від 01 серпня 2016 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 1210 від 29 червня 2016 року, висновками експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи № 1210/1 від 15 серпня 2016 року та № 1210/2 від 24 вересня 2016 року, а також протоколами слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 10 серпня 2016 року та 21 вересня 2016 року (Т.2 а.с. 40-44, 46-51, 65-69, 78-84, 143-146, 151-154, 179-181, 186-189), де він показав, що наносив удари як руками так і ногою.
Необґрунтованими апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що стороною обвинувачення не доведено умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки дані доводи перевірялися судом І інстанції, і суд прийшов до обґрунтованого висновку, що факт нанесення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_10 доведено дослідженими в судовому засіданні доказами, згідно до яких обвинувачений наніс своїми руками і ногами не менше двох ударів в область передньої поверхні груді та не меншу одного удару в область правої бічної поверхні груді потерпілої, внаслідок чого потерпіла отримала закриту травму груді, перелом ребер праворуч по пахвовим лініям з ушкодженням пристінкової плеври та правої легені, ушиб серця, тобто останній контролював свою поведінку, у нього була відсутність раптовість чи необережність, тому його дії свідчать про наявність умислу.
Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи, що жодний із допитаних судом першої інстанції свідків не бачив факт нанесення ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, оскільки це спростовується поясненнями свідка ОСОБА_11 , та обвинуваченого ОСОБА_6 при проведені слідчих експериментів.
Сукупність досліджених в суді І інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 121 КК України, які виразилися у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.
Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.(ст. 65 КК України)
Суд першої інстанції під час призначення ОСОБА_6 покарання не врахував, що останній наніс численні побої та не прийняв міри для надання допомоги, в тому числі і виклику швидкої допомоги. Крім того під час допиту свідків обвинувачений охарактеризований негативно, як особа, що зловживає алкогольними напоями, постійно чинив сварку та наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , позбавлений батьківських прав, тому призначене покарання ОСОБА_6 не відповідає загальним засадам призначення покарання, ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок м`якості та особі винного, у зв`язку з чим вирок суду необхідно скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КК України.
Апеляційний суд призначаючи ОСОБА_6 покарання, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та позбавлений батьківських прав.(Т.2 а.с.122-123)
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачена п. 1 ст. 67 КК України, апеляційний суд визнає рецидив злочину.
У зв`язку із зазначеним, апеляційний суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 у межах санкцій передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі наближеного до максимального строку, передбаченого санкцією даної статті.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
В той же час, колегія суддів, вважає, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25 липня 2016 року по 23 січня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до редакції Закону України № 838 - VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419, 420 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 121 КК України, у вигляді дев`яти років позбавлення волі.
Ні підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25 липня 2016 року по 23 січня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На вирок апеляційного суду протягом трьох місяців з дня проголошення може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4