Справа № 457/1043/18
Провадження № 1-кп/456/10/2019
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою

20 березня 2019 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000213 від 18.05.2018, відносно ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, зібрані у кримінальному провадженні докази є вагомими і допустимими та будуть у подальшому досліджені у судових засіданнях Стрийського міськрайонного суду. Обвинувачений ОСОБА_9 згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, після вчинення кримінальних правопорушень залишив місце події та, розпорядившись коштами потерпілого на власний розсуд, залишив територію Львівської області, і лише на вимогу правоохоронних органів повернувся назад, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду та продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Окрім цього, вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувались. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором не зазначено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисників, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Суд вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при продовженні строків запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якими рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою суд не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_9 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд не бере до уваги доводи захисників про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочинів у конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому без визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою спливає 21.03.2019, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 травня 2019 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 20 березня 2019 року до 18 травня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_9 та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3