Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
537/1401/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях.
Надіслано судом: 24.04.2019. Зареєстровано: 25.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 26.04.2019.
Дата набрання законної сили: 02.05.2019
Номер судового провадження: 1-в/537/133/2019
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Провадження № 1-в/537/133/2019
Справа № 537/1401/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,представника державноїустанови «Кременчуцькавиправна колонія(№69)» ОСОБА_3 ,засудженого ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кременчуці клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Копили Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про умовно-дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із заявою, в якій просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав в повному обсязі.

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки заохочення відносно останнього мають нестабільний характер та наголосив, що питання доцільності подання до суду клопотання щодо умовно дострокового звільнення засудженого не було узгоджено комісією установи виконання покарань.

Представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого.

Суд,вислухавши думкупрокурора,засудженого,враховуючи думкупредставника установивиконання покарань,дослідивши та проаналізувавши матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статей 537, 539 КПК України, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 187 КК України та йому призначено покарання за частиною 3 статті 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за частиною 2 статті 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за частиною 1 статті 187 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 70 КК України визначено ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до частини 4 статті 70 КК України з урахуванням правил, передбачених статтею 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Полтаваи від 10 грудня 2015 року більш суворим за даним вироком остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 24 листопада 2015 року. Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_6 за даним вироком в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 вересня 2017 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання щодо застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році».

Початок строку відбуття покарання 24 листопада 2015 року, кінець строку відбуття покарання 06 липня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю.

Відтак, згідно характеристики, затвердженої начальником державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 24 листопада 2015 року. Під час утримання в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 23 квітня 2016 року ОСОБА_6 відбуває покарання у державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)». За час відбування покарання характеризується добре, однак за допущені порушення установленого порядку відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. В результаті проведеної індивідуально виховної роботи засуджений змінив свою поведінку, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Засуджений має три заохочення. ОСОБА_6 залучається до робіт з благоустрою відділення на добровільних засадах, а також залучався до додаткових неоплачуваних робіт з благоустрою установи. До праці ставиться сумлінно. По відношенню до представників адміністрації установи стримано ввічливий, виконує їх законні вимоги. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки з іншими засудженими. ДО ради колективу засуджених ставиться добре. На профілактичних обліках не перебуває.

Рішенням комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 11 листопада 2016 року засудженому відмовлено в застосуванні статей 100, 101 КВК України як особі, як не стає на шлях виправлення. Рішенням комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 13 липня 2017 року відмовлено в застосуванні статті 82 КК України як особі, як не стала на шлях виправлення. Рішенням комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 07 березня 2018 року відмовлено в застосуванні статті 81 КК України як особі, як не стала на шлях виправлення.

Із довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він має три заохочення та два стягнення, останнє з яких у вигляді поміщення до ДІЗО терміном на 7 (сім) діб та було застосовано 05 січня 2018 року та.

Відповідно допункту 2Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №2від 26квітня 2002року «Проумовно-достроковезвільнення відвідбування покаранняі замінуневідбутої частинипокарання більшм`яким»,умовно-достроковезвільнення від відбування покаранняможливі лишепісля повногота всебічноговивчення данихпро особу засудженого.При цьомуголовною умовоюприйняття такогорішення єдоведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, думку прокурора, характеристику засудженого за весь час відбування покарання; висновками комісії установи, згідно яких засудженому відмовлено у застосуванні статей 100, 101 КВК України, 81, 82 КК України у зв`язку з недоведеністю останнім свого виправлення; враховуючи наявність стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО, яке було застосовано у січні 2018 року, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення, у зв`язку із чим заява ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...