Справа № 450/224/19 Провадження № 1-кс/450/193/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , приватного виконавця ОСОБА_3 , прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури№3 ОСОБА_4 , слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні у м. Пустомити клопотання приватного виконавця ОСОБА_3 про скасування арешту майна, поданого укримінальному провадженні № 0000004,-

встановив:

12.02.2019 р. приватний виконавець ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.01.2019 рокув межах кримінального провадження № 0000004 на належну ОСОБА_7 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0075 площею 0,3028 га , яка знаходиться у с.Солонка Пустомитівського району Львівської області, а також належні ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1536 га, та житловий будинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Вважає, що арешт на згадані земельні ділянки та будинок накладено необґрунтовано, а клопотання слідчого було подано без належних нам те підстав, оскільки під час вчинення ним виконавчих дій такі здійснювалися виключно в межах виконавчих проваджень та у відповідності до вимоги діючого законодавства.

Клопотання мотивує тим що він, як приватний виконавець, здійснює діяльність з примусового виконання рішень судів. Арешт, накладений на майно боржників порушує його, приватного виконавця інтереси, оскільки наявність арешту унеможливлює здійснення ним покладених обов`язків щодо своєчасного та неупередженого виконання судових рішень. Стверджує, що боржники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зловживають своїми правами на судовий захист з метою створення перешкод щодо виконання судових рішень.

В судовому засідання приватний виконавець ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить таке задоволити, надав пояснення, аналогічні доводам клопотання. Крім того просить врахувати, що досудове розслідування розпочате 11.01.2019р., але з того часу жодних слідчий дій з його участю не проводилось, будь-які документи у нього не вилучались, що розцінює як передчасне звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення поданого клопотання, вважають таке безпідставним, в задоволенні якого просять відмовити. Крім того прокурор вважає, що приватний виконавець не являється тією особою, яка вправі звертатися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту.

Представник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні клопотання приватного виконавця, оскільки вважає, що такий не вправі звертатися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, а також, що в разі скасування арешту належне його довірителям майно може бути реалізоване на торгах, що в подальшому може утруднити повернення такого власникам. Пояснив, що рішення суду про стягнення з боржників Білозір 38 401,23 дол.США перебуває в законній силі до даного часу.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, слідчого, прокурора та представника власників майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року в межах кримінального провадження № 0000004 від 11.01.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.394 КК України, було накладено арешт на належну ОСОБА_7 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0075 площею 0,3028 га та житловий будинок, які знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а також належні ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1536 га, та житловий будинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам права на відчуження майна до часу скасування даного арешту у встановленому порядку.

Подане клопотання слідчий мотивував тим, що у слідства є достатні підстави вважати, що в результаті протиправних дія приватного виконавця ОСОБА_3 та посадових осіб ПАТ « Державний ощадний банк», безпідставно завищена сума заборгованості ОСОБА_7 перед банком, проведено реалізацію належної йому земельної ділянки та призначено проведення торгів з реалізації належних ОСОБА_8 земельної ділянки та будинку, які можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та речовими доказами у справі.

З клопотання по скасування арешту майна та доданих до нього документів вбачається, що14.03.2018р. приватним виконавцем ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП №55978299 з примусового виконання виконавчого листа №450/3367/14-ц, виданого 21.05.2015р. Пустомитівським районним судом, про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_7 земельну ділянки площею 0,3028 га, для задоволення грошових вимог стягувача АТ «Ощадбанк» у сумі 51 624,48 дол.США.

З метою примусового виконання рішення суду виконавцем звернено стягнення на дану земельну ділянку шляхом її реалізації на електронних торгах, які відбулися 06.07.2018р., переможцем яких став ОСОБА_10 , про що складено відповідний Акт про реалізацію предмета іпотеки.

Крім того, 11.10.2018р. приватним виконавцем ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП №57426095 з примусового виконання виконавчого листа №463/6389/14-ц, виданого 25.11.2015р. Личаківським районним судом м.Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_7 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 38 401,23 дол.США.

Оскільки рішення суду боржниками не виконано в добровільному порядку, приватним виконавцем ОСОБА_3 розпочато примусове виконання рішення суду та звернено стягнення на належне боржнику ОСОБА_8 майно - земельну ділянку площею 0,1536 га та житловий будинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом їх реалізації на електронних торгах, які призначені на 24.01.2019р., однак такі не відбулися.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні № 0000004 , в межах якого слідчим суддею було накладено арешт на земельні ділянки та будинки, до даного часу такі речовими доказами не визнавались, повідомлення про підозру нікому не вручено, а докази, що б свідчили про те, що згадане майно було предметом злочинного посягання відсутні, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому арешті такого майна відпала потреба, а тому такий захід забезпечення кримінального провадження слід скасувати.

Щодо тверджень прокурора і представника власників майна про те, що приватний виконавець не являється особою, яка вправі звертатися з клопотанням про скасування арешту майна, то такі слідчий суддя не вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, може бути будь-яка фізична або юридична особа , які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений , які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності з виданим Міністерством юстиції України 30.05.2017 року посвідченням № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 являється приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області, та що у нього на виконанні з березня 2018 року перебували та перебувають на даний час виконавчі листи з примусового виконання рішення двох судів про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заборгованості .

Рішення суду, по якому приватний виконавець вчиняє дії з примусового виконання , перебувають в законній силі, і саме у зв`язку з виконанням даного рішення суду приватний виконавець вчиняє дії щодо реалізації майна, на яке накладено арешт. Тому такий, у зв`язку з виконанням покладених на нього обов`язків, являється третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна та, відповідно, вправі звертатися з клопотанням про скасування арешту майна, оскільки такий не був присутній при розгляді питання про арешт майна.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

клопотання приватного виконавця ОСОБА_3 від 12.02.2019р., задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року на: належні ОСОБА_7 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0075, площею 0,3028 га, яка знаходиться за адресою с.Солонка Пустомитівського району Львівської області та житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; належні ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1536 га, яка знаходиться за адресою с.Пикуловичі Пустомитівського району Львівської області та житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1