У Х В А Л А
щодо відкладення судового засідання, привід свідків та доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

05.12.2018 р. м. Жмеринка

Колегія суддів Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 1-кп/130/160/2018 відносно ОСОБА_10 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9, 13 частини другої статті 115 КК України, -

у с т а н о в и в :

В судове засідання не з`явились свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були належним ичном повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчать розписки про отримання ними повісток. Повістки свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 повернулисмя до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Прокурор просить застосувати до свідків, які були належним чином повідомлені про судове засідання, привід.
Інші учасники процесу згодні з думкою прокурора.
Водночас прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на продовження існування ризиків, заявлених при обранні цього запобіжного заходу.
Інші учасники процесу згодні з думкою прокурора.
Заслухавши клопотання та думки учасників судового провадження, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до положень статті 139 КПК України якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.
Колегія суддів вважає, що до свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були належним ичном повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, слід застосувати привід.
Згідно з частиною третьої статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку запобіжний заход обвинуваченому слід продовжити на 60 днів, враховуючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання, зокрема, у виді довічного позбавлення волі, а також з огляду на заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, зокрема, переховування від суду, можливість вчинення злочинів, незаконний вплив на потерпілих та свідків, які не зменшилися і не зникли, а також враховуючи, що він раніше судимий, не має сталих соціальних зв`язків, не працює, характеризується негативно, - тому всі ці обставини виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, колегія суддів вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку цілком виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 327, 331 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Судовий розгляд провадження відкласти на 11-30 год 3 січня 2019 року.
Застосувати привід в зал № 1 Жмеринського міськрайонного суду на 11-30 год 3 січня 2019 року таких свідків : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - мешканці с.Сапіжанка Шаргородського району, ОСОБА_14 - АДРЕСА_1 .
Виконання приводу доручити начальнику Шаргородського ВП.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9, 13 частини другої статті 115 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - з 5 грудня 2018 року по 2 лютого 2019 року.
Ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий ОСОБА_18

Суддя ОСОБА_19

ОСОБА_20