справа № 208/1095/19
№ провадження 1-кс/208/565/19
УХВАЛА
Іменем України

21 лютого 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржниці ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 «про визнання бездіяльності незаконною і зобов`язання вчинити певні дії», -

встановив:

15.02.2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділення Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 06.02.2019 року, згідно якої, скаржниця прохає визнати вказану бездіяльність незаконною, зобов`язати уповноважену особу Кам`янського ВП ГУНП внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою.

У судовому засіданні представник скаржниці адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу з підстав, зазначених у її мотивувальній частині.

Представник слідчого органу в судове засідання, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду не прибув, що згідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду скарги.

Вислухавши представника скаржниці, дослідив підстави та обґрунтування скарги, дослідив матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 є власником приміщення за адресою будівля АДРЕСА_1 , яке здає в оренду. 04.02.2019 року та 05.02.2019 року вона виявила зайняття даного приміщення невідомими особами, що мають ознаки злочину передбаченого ст. 206 КК України. З відповідною заявою вона безпосередньо звернулася до слідчого відділу Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 06.02.2019 року, але станом на 15.02.2019 року за її заявою так і не внесли данні в ЄРДР та не здійснили дії в передбаченому КПК України порядку, що є порушенням ч. 1 ст. 214 КПК України, як бездіяльність яка є незаконною.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Тобто, з вищезазначеної правової норми випливає, що вона встановлює імперативний обов`язок після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР.

Як вбачається із долученої копії заяви ОСОБА_3 з якою остання звернулася до СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, вона датована 06.02.2019 року та містить штамп та дату прийняття відповідальної особи Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровської області про прийняття зазначеної заяви також 06.02.2019 року.

Заява про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 від 06.02.2019 року, має зазначення щодо змісту порушень прав заявниці та підстав її звернення, та зазначено ознаки кримінального правопорушення як ст.. 206 КК України, та зазначення осіб, які на думку заявниці скоїли зазначений злочин.

Згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що строки регламентовані ст. 214 КПК України для внесення заяви до ЄРДР в рамках даної заяви дотримано не було, у зв`язку з чим, слідчий суддя, розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Визнання певного рішення, дії або бездіяльності органу досудового розслідування та/або прокурора незаконними як самостійні вимоги скарги не охоплюються повноваженнями слідчого судді та є передумовою, у випадку встановлення під час судового розгляду невідповідності їх вимогам кримінального процесуального закону, скасування певного рішення вказаних осіб, зобов`язання їх припинити або вчинити певну дію. Таким чином, самостійна вимога скарги щодо визнання бездіяльності начальника слідчого відділення Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області незаконною задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 «про визнання бездіяльності незаконною і зобов`язання вчинити певні дії» задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену посадову особу Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 06.02.2019 року.

У решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1