Справа № 675/3334/18
Провадження № 1-кп/675/37/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" січня 2019 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2018 року за №0000292, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
15.08.2018, близько 12 години, ОСОБА_6 прийшов на міський пляж, що знаходиться по вул. Грушевського в м.Ізяслав Хмельницької області, для відпочинку.
Під час відпочинку, близько 17 години, ОСОБА_6 помітив, що на пляж також прийшли малолітні хлопці, один із яких, роздягнувшись, поклав свій мобільний телефон марки «Blackview» моделі «А7» на свій одяг. Тоді у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення даного мобільного телефону. З цією метою він, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, підійшов до місця, де знаходився вказаний телефон, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з метою власного збагачення, умисно викрав мобільний телефон марки «Blackview» моделі «А7», належний малолітньому ОСОБА_4 , вартістю 1116 грн. 66 коп., що був у силіконовому чохлі, вартістю 40 грн., всередині якого знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 5 грн., та карта пам`яті об`ємом 2 гігабайти, вартістю 100 грн. Після цього ОСОБА_6 викрадений ним телефон поклав у кишеню та переніс до місця свого проживання, а в подальшому користувався ним.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1 271 гривня 66 копійок.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

30 листопада 2018 року під час досудового розслідування між законним представником потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про примирення на таких умовах:

-сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України;

- ОСОБА_6 повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєні відносно потерпілого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за встановлених обставин;

-потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах останнього, підтверджують факт примирення з підозрюваним, здійснюють акт його прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

- ОСОБА_6 зобов`язується до 04.12.2018 року відшкодувати потерпілому спричинені збитки за пошкодження телефону шляхом передачі останньому грошових коштів в сумі 1000,00 грн.

-сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Судом встановлено, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Вказав, що взяті на себе зобов`язання у вигляді відшкодування завданих збитків в сумі 1000,00 грн. виконав в повному обсязі, що також було підтвердженого в судовому засіданні законним представником потерпілого ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та просила затвердити угоду.

Прокурор вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між законним представником потерпілого та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Суд вважає, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна, та у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 ,мало місце. Розмір нанесеної шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням становить 1271,66 гривень, що підтверджується висновком експерта №12.1-0847:18 від 29.11.2018 року, довідкою про вартість майна від 18.10.2018 року, виданою ФОП ОСОБА_7 . Тому зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, які обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше несудимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується довідками Ізяславської ЦРЛ від 07.11.2018 року, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, що підтверджено довідкою-характеристикою виконкому Ізяславської міської ради від 25.10.2018 року №194, ніде не працює, не навчається.

Із врахуванням всіх обставин справи, а саме розміру нанесеної шкоди потерпілому, яка відшкодована обвинуваченим, суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між законним представником потерпілого та обвинуваченим, призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експерта в сумі 572 грн. слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-375, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення укладену 30 листопада 2018 року між законним представником потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази:
-мобільний телефон марки «Blackview» моделі «А7», (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_5 ;
-оптичний диск CD-R серії та номер: С3125 VJ 23114463LH, на якому наявна інформація щодо усіх з`єднань мобільного терміналу з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 за період з 15.08.2018 року по 05.09.2018 року включно, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1