У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2019 Справа №607/5548/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації Хабаровський Край м. Комсомольськ на - Амурі, українцю, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 14.05.2002 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Вирок вступив в законну силу 05.07.2002 року.

- 15.02.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Вирок вступив в законну силу 07.05.2007 року.

- 21.04.2011 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ст. 71 КК України частково приєднати до вироку Жовтневого районного суду від 15.02.2007 року та призначити покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу 09.05.2011 року.

- 09.06.2017 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.4ст.185, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Додаткова міра покарання конфіскація майна, позбавлення права займати посади, пов`язані з обслуговуванням валютних цінностей. Вирок вступив в законну силу 13.07.2017 року.

- 04.07.2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком терміном 3 роки.

- вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказала, що в період часу з 02:00 год. по 06:00 год. 11.01.2019 ОСОБА_5 відкрив засув у вхідних дверей, проник у ангарне приміщення ПОП «Золотий колос», що по вул. Джерельній в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, звідки таємно та умисно викрав бочку із дизельним паливом в кількості 160 л та із автоцистерни, яка знаходилась на території, бензин в кількості 200 л., чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказане кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, який на даний час тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

11 січня 2019 р. о 13 годині 40 хвилин (час фактичного затримання 11 годин 30 хвилин) слідчим СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області було затримано ОСОБА_5 відповідно до ст.208 КПК України.

12 січня 2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 11 січня 2019 року у ОСОБА_5 , який перебував у с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, 11 січня 2019 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на автомобілі марки «MerсedesVito108» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно генеральної довіреності належить ОСОБА_8 , заїхав на територію ПОП «Золотий колос», що знаходиться за адресою вул. Джерельна в селі Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, де біля автозаправної колонки припаркував вказаний автомобіль. В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, та що його дії є непомітними для сторонніх осіб відкрив засув у вхідних дверях і проник в підсобне приміщення.
В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи в підсобному приміщенні ПОП «Золотий колос», що знаходиться за адресою вул. Джерельна в селі Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, діючи умисно, таємно викрав бочку металеву для палива, вартістю 300 грн., об`ємом 200 літрів, яка була наповнена дизельним паливом в кількості 160 л., вартістю за 1 літру 28,56 грн., загальною вартістю 4569,6 грн., яку перемістив до свого автомобіля. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 викрав із підсобного приміщення пусту бочку для палива, вартістю 300 грн., об`ємом 200 л, яку переніс до свого автомобіля, після чого наповнив її повністю із автозаправної колонки автомобільним бензином марки А 92, вартістю за 1 літру бензину 27,51 грн. загальною вартістю 5502 грн.

У клопотанні зазначено та підтримано прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами і долученими в судовому засіданні під час розгляду клопотання, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 ;

-показаннями свідка ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання із свідком

ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_11

-висновком судово-трасологічної експертизи №1.3-47/19

-висновком судово-товарознавчої експертизи №6.1-120/19

12 січня 2019 року ОСОБА_5 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_12 обрано запобіжний захід тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено до 23 год. 59 хв. 10 березня.

Ризики, які існували під час досудового розслідування даного кримінального провадження раніше та які вказані в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати і на даний час, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ним вчинено тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років, а також, те що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, що дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам і виконання підозрюваним процесуальної поведінки.

При вказаних обставинах прокурор в судовому засіданні вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки, не буде достатнім для запобігання вищенаведених наявних ризиків і просить клопотання слідчого ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, а в задоволенні клопотання захисника підозрюваного та підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити. Також зазначив, що органом досудового розслідування відкрито матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст.290 КПК України, тому просить продовжити строк тримання під вартою до двох місяців.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою заперечують з тих підстав, що пред`явлена підозра ОСОБА_5 є необґрунтована та просять слідчого суддю змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Перевіривши надані матеріали клопотання слідчого дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки учасників розгляду клопотань, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобовязаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобовязаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Посилання захисника на необґрунтованість підозри спростованні матеріалами клопотання, наданими і дослідженими в судовому засіданні, обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимості згідно вимог КПК України.

Крім цього, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину із викладеними у повідомленні про підозру від обставинами досліджувалася під час розгляду клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наслідками якого ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12.01.2019 року, яка набрала законної сили, підозрюваному ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий судді не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, ніде не працює, не має місця реєстрації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, під час іспитового строку за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.07.2018 року, знову вчинив новий корисний злочин. Зазначені обставини в цілому свідчать про відсутність соціальний зв`язків підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991р. зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє увязнення може бути застосоване.

Так, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи («Лабіта проти Італії» №26772/95).

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії ухвали про тримання під вартою закінчується 10 березня 2019 року, досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, відповідно до ст.290 КПК України стороною кримінального провадження відкрито матеріали та те, що у разі не продовження строку тримання підозрюваного під вартою і застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як це клопочуть захисник і підозрюваний, враховуючи особу підозрюваного, обставини вчиненого кримінального правопорушення та санкцію кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється він зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно пливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином і, що не виключається, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрівається або вчинити інше, що свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

А тому клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу, а саме тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є підставне, обґрунтоване і вказані прокурором обставини виправдовують продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Поряд з цим, враховуючи вищевстановленні обставини по розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ернова ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.183,193,194,196,197,199,376КПК України, слідчий судя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 00 год. 00 хв. 03 травня 2019 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1