Єдиний унікальний номер 243/3571/18
Номер провадження 11-кп/804/600/19
У Х В А Л А

Іменем України

8 травня 2019 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: Круподері Д.О.

суддів: Акуленка В.В., Смірнової В.В.

за участю

секретаря судового засідання: Ямчук О.М.

прокурора: Колмакова А.І.

захисника: Соловйова В.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені Донецького апеляційного суду у м. Бахмуті кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000041 від 10.03.2018 року, за апеляційною скаргою захисника Соловйова В.Б. на вирок Слов’янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов’янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч.1 ст.263 КК України і призначено покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років, без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років і 6 місяців, без конфіскації майна. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів у сумі 5720,00 грн. та за проведення судової експертизи зброї у сумі 1144,00 грн. Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, в період часу з 27 лютого 2015 року по 10 березня 2018 року ОСОБА_3, перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території Донецької області, діючи умисно, за власною ініціативою, приймав участь в діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

ОСОБА_3 перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Горлівки Донецької області, діючи умисно за власною ініціативою, з корисливих мотивів, з метою участі в злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, на початку 27.02.2015 року звернувся до невстановленої під час досудового розслідування особи з питання вступу до лав незаконного збройного формування терористичної організації «Донецька народна республіка», та отримав координати штабу 1 -ї роти 1 мотострілецького батальйону 1 армійського корпуса так званого міністерства оборони «ДНР», що розташоване за адресою по вул. Фадеева м. Горлівки Донецької області», куди можливо вступити. Прибувши до зазначеного штабу ОСОБА_3 зустрівшись із представниками незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» на ім’я ОСОБА_4 з позивним «ОСОБА_4», який відвів його до керівника 1-ї роти з позивним «ОСОБА_10» (інші дані органом досудового розслідування не встановлені), після бесіди з яким йому повідомили, що необхідно буде прибути у розташування 3 взводу 1 роти у н.п. Зайцеве Бахмутського району Донецької області. В той-же день прибувши за вказаною адресою ОСОБА_3 від представника «ДНР» ОСОБА_5 (позивний «ОСОБА_5») отримав військову форму.

12 березня 2015 року ОСОБА_3 разом із іншими бажаючими вступити до лав незаконного збройного формування «ДНР» прибули до республіканського військомату у м. Донецьк де після роз’яснення умов вступу та проходження військової служби у складі незаконного збройного формування, ОСОБА_3 надав свою згоду та, після проходження медичної комісії та оформлення, 12 березня 2018 року був офіційно зарахований до складу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 3 бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № 08803 так званого Міністерства оборони «ДНР») на посаду водія-механіка, отримав військовий квиток серії НОМЕР_1, тим самим добровільно вступив до незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР».

При цьому ОСОБА_3, діючи з єдиним умислом на участь в діяльності терористичної організації «ДНР», усвідомлював, що представники вказаного незаконного збройного формування, участь у діяльності якої він приймає, функціонує на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров'я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов'язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області.

ОСОБА_3 вступаючи та беручи участь у діяльності вищезазначеного незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР», був достовірно обізнаним, що останнє відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризуються наявністю єдиноначальності та субординації, використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів), мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставлять перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об’єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області, так званих «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України), та мають для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю - автомати, карабіни, кулемети, бойові припаси (патрони та ручні гранати), також відповідну військову техніку.

Крім того, ОСОБА_3 усвідомлював, що вищезазначені підрозділи терористичної організації «ДНР» не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Так, ОСОБА_3, в складі незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» - 1 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону З мотострілецької бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № 08803 так званого Міністерства оборони «ДНР»), був забезпечений військовою формою одягу зі знаками розрізнення «ДНР» та зброєю - автоматом Калашникова та набоями до нього та безпосередньо приймав участь у діяльності незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР приймаючи участь в бойових діях проти підрозділів ЗС України в районі населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області.

Проте, 09.03.2018 року приблизно о 16 год. 30 хв. під час проведення контррозвідувальних заходів, спрямованих на виявлення та попередження терористичних актів, діяльності незаконних збройних формувань та терористичних організацій, зведеною групою зі складу співробітників відділу ОГ ГУ ВКР ДКР СБУ в зоні проведення АТО та військовослужбовців 24 ОМБр В/Ч А0998 біля н.п. Зайцеве Бахмутського району Донецької області ОСОБА_3 було затримано.

Таким чином, своїми вказаними вище умисними діями, які виразились в участі у терористичній організації «ДНР», ОСОБА_3, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_3, знаходячись в н.п. Зайцево Бахмутського району Донецької області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено) в період з 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), та перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування - 1 роти 1 мотострілецького батальйону 3 бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № 08803 так званого Міністерства оборони «ДНР»), і будучи достовірно обізнаним про необхідність отримання відповідного дозволу на поводження з конкретною вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї компетентного органу Міністерства внутрішніх справ України, придбав шляхом безоплатного отримання від невстановленого представника незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» (інші дані органом досудового розслідування не встановлені) бойову нарізну вогнепальну зброю, а саме: автомат Калашникова «АК-74» НОМЕР_2, калібру 5,45 мм (5,45x39мм).

Після чого, з 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) до моменту свого затримання ОСОБА_3 знаходячись в місці дислокації 1 роти 1 мотострілецького батальону 3 бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № 08803 т.зв. Міністерства оборони ДНР) в район населеного пункту Зайцево Бахмутського району Донецької області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), без передбаченого законом дозволу носив та зберігав зазначену бойову нарізну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, з метою використання проти підрозділів ЗС України.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ МВС України №2/2-95 від 02.04.2018 року за результатами проведення судово-балістичної експертизи, автомат, вилучений 09.03.2018 року під час затримання ОСОБА_3, зведеною групою зі складу співробітників відділу ОГ ГУ ВКР ДКР СБ України поблизу смт. Верхньоторецьке Донецької області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - автоматом Калашникова «АК-74Н» НОМЕР_3, калібру 5,45 мм (5,45x39мм), промислового виробництва (1985 р.в.). Автомат «АК-74Н» НОМЕР_2 придатний для стрільби.

Так, у період з 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по 09.03.2018 року ОСОБА_3 придбав, носив і зберігав зазначену бойову нарізну вогнепальну зброю без дозволу компетентного органу Міністерства внутрішніх справ України, тобто на порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002.

Таким чином, своїми умисними діями - незаконним поводженням зі зброєю та бойовими припасами, а саме придбанням, носінням і зберіганням зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу - ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України.

В апеляційній скарзі захисник Соловйов В.Б., вважає вирок не обґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв’язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у частини правової кваліфікації дій ОСОБА_3, порушення права на захист та таким, що постановлений на підставі недопустимих доказів. В обґрунтування вказує, що судом невірно оцінені фактичні обставини справи, а саме причетність підзахисного до терористичної організації. Вказує, що суд у вироку не прийшов до висновку, що «ДНР» -є терористичною організацією в розумінні ст. 24 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» та не вказав яким документом (законом України), міжнародним, обов'язковим до виконання в Україні це встановлено і мотивоване у вироку. Вважає, що оскільки «ДНР» не визнана терористичною організацією, то наявність в діях складу інкримінованого підзахисному ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину на підставі листа ВССУ від 26.01.2016 р №9 225/0/4 16 і правовою позицією Верховного суду у справі №225/6151/15-к, №127/27182/15-к, то правильно кваліфікувати дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 260 КК України. Також вважає, що судом не враховані конкретні обставини злочину пов'язані з порушенням конституційного права на працю та спрямованості умислу, що необхідно застосувати пом'якшувальну обставину в розумінні п.5 ст.66 КК, оскільки злочин скоєно в 2015-2018 р.р., в період активної фази АТО в регіоні та невиплати зарплати на шахтах и численних утриманців ОСОБА_3 Вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив покарання, яке виключає застосування ЗУ «Про амністію». Просить вирок скасувати та перекваліфікувати за ч.2 ст. 260 КК України.

Учасники судового провадження про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується матеріалами справи, а саме розписками від ОСОБА_3 та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення учасникам судового провадження.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та вважав, що підстав для скасування та зміни оскаржуваного судового рішення відсутні, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об’єктивно з’ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Висновки суду, що ОСОБА_3 приймав участь у терористичній організації, незаконно придбав, носив і зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими при судовому розгляді судом першої інстанції доказами, і цим доказам суд дав належну оцінку у вироку.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

З показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні першої інстанції вбачається, що вони у березні 2018 року затримали біля н.п.Зайцеве Бахмутського району Донецької області обвинуваченого ОСОБА_3 Після бою вони прочісували місцевість і затримали ОСОБА_3 Під час затримання ОСОБА_3 розповів, що приймав участь у діяльності «ДНР» безпосередньо приймаючи участь в бойових діях. Під час затримання обвинувачений був у стані алкогольного сп’яніння, одягнутий був у військову форму, при собі в обвинуваченого був автомат Калашникова без магазину та військове посвідчення «ДНР». Зазначили, що десь за 20 хв. до затримки ОСОБА_3 в районі н.п.Зайцеве Бахмутського району Донецької області був короткочасний бій зі стрілецької зброї.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції невірно оцінені фактичні обставини справи, а саме причетність ОСОБА_3 до терористичної організації, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме:

- поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

- протоколом приймання майна, тимчасово вилученого у ОСОБА_3 під час затримання яке у нього були виявлені та вилучені: автомат АК-74 (НОМЕР_2), військовий квиток «ДНР» серії НОМЕР_1, виданий 12.03.2015 військовим комісаром підполковником ОСОБА_9, мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператору «Феникс» (а.с. 74-75).

- протоколом огляду від 10 березня 2018 року, відповідно до якого вбачається, що об’єктом огляду були: військовий квиток серії НОМЕР_1, виданий військовим комісаріатом «Донецької народної Республіки» 12 березня 2015 року на ім’я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, автомат моделі Калашникова НОМЕР_2,1985 року виготовлення, телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору, в якому міститься сім-карта мобільного оператору «Феникс» білого кольору (а.с. 76-77).

- протоколом затримання особи від 10 березня 2018 року, відповідно до якого 09 березня 2018 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_3 було затримано співробітниками ОШ ЦУ СБУ в районі проведення АТО (а.с. 78-81).

- висновком експерта № 2/2-95 від 02 квітня 2018 року, відповідно до якого автомат вилучений 09.03.2018 року під час затримання гр. ОСОБА_3, є ручною нарізною бойовою вогнепальною зброєю – автоматом Калашникова АК-74 Н з НОМЕР_2 на стволовій коробці, калібру 5,45 мм (5,45?39 мм), промислового виготовлення. Автомат придатний для стрільби (а.с. 90-94).

- висновком експерта № 2/6-п-4 від 02 квітня 2018 року, відповідно до якого на фотозображенні, що міститься у військовому квитку серії НОМЕР_1, виданому на ім’я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на фотозображенні, що міститься на оптичному диску «Datex» с/н RFD80M-79944B08DB, з назвою: «DSC_0678», зображена одна й та ж особа (а.с. 102-109).

- протоколом про проведення слідчого експерименту від 10 березня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3, відповідно до якого останній показав на карті місце де він проходив службу у складі незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» (а.с.127-132).

- висновком судово-психіатричного експерта № 361 від 04.04.2018 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_3 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості за нестійким типом. На час скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час скоєння правопорушення не знаходився в тимчасово-хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час яким-небудь хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, чи слабоумством не страждає, виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 114-118).

Крім того, речовими доказами які були дослідженні у судовому засіданні першої інстанції: автомат АК-74 (НОМЕР_2), військовий квиток «ДНР» серії НОМЕР_1, мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператору «Феникс».

Відповідно до правової позиції, що міститься у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 квітня 2017 року № 5-465кс у разі, коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то суду апеляційної інстанції немає потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Колегія суддів не бачить підстав докази, досліджені судом першої інстанції, тлумачити по новому (інакше), ніж вони були оцінені в суді першої інстанції з точки зору їх сутнісних ознак достовірності, належності, допустимості.

Суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні усі докази, надані сторонами, і у відповідності з вимогами ст. 94 КК дав їм оцінку у вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_3, як участь у терористичній організації, та незаконне придбання, носіння і зберігання бойової нарізної вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про відсутність законодавчого акту про визнання ДНР терористичною організацією, оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 258-3 КК не потрібно визнання так званої «ДНР» терористичною організацією окремим законом, оскільки поняття терористичної організації, як злочинного об’єднання, створеного з метою вчинення терористичної діяльності, визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом» №638-IV від 20.03.2003 року, а поняття і ознаки злочинної організації визначені ч.4 ст.28 КК України.

Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними обєднаннями » від 23.12.2005 року № 13 зазначає, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об'єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об'єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Крім того, як зазначено в роз’ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 28.01.2016 року щодо надання роз’яснення окремих питань застосування норм Кримінального кодексу України, існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 258-3 ч.1 КК України не вимагається.

Не заслуговують до уваги доводи апеляційної скарги про порушення права на захист, оскільки апелянтом не зазначено в чому саме полягає порушення права на захист та при апеляційному розгляді порушення права обвинуваченого на захист не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що на ОСОБА_3 має численних утриманців не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та не підтверджені жодним документом.

Довід апеляційної скарги, що злочин скоєно в 2015-2018 р.р., в період активної фази АТО в регіоні та невиплати заробітної плати на шахтах чим було порушено конституційне право на працю, не впливає на доведеність вини та не є підставо для застосування як пом'якшувальної обставини відповідно до ст.66 КК України або скасування чи зміни оскаржуваного вироку.

Що стосується покарання, яке призначено обвинуваченому, то воно на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження нових злочинів. Суд при цьому врахував тяжкість злочину, обставини, що пом’якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Щодо участі у кримінальному провадження перекладача із знанням української та російської мови для перекладу судового процесу та процесуальних документів у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 10 Конституції України передбачено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з вимогами підпункту «е» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

При вирішенні питання про залучення перекладача визначальним є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє або недостатньо володіє державною мовою. Хоча закон не встановлює критеріїв, за якими суд має визначитись у цьому питанні. Такі роз'яснення містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт «е» п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв'язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна вести свій захист та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

При цьому чинниками для з'ясування розуміння особою зазначених обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, уродженцем м. Горлівка, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно відомостей що містяться у висновку судово-психіатричної експертизи №361, Характеристики з ДУ «Бахмутська УВП №6» та анкеті арештованого ІТТ №6 ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_3 закінчив 9 класів ЗОШ після чого поступив та закінчив навчання в ПТУ №33 м.Горлівки ( т. 1, а.с. 114-126).

У матеріалах також наявні, розписки засудженого про отримання ним обвинувального акта, пам’яток про права та обов’язки, копій інших процесуальних документів викладених українською мовою, які ОСОБА_3 підписував без будь-яких застережень щодо нерозуміння їх змісту.

Вказане свідчить про достатній рівень володіння ОСОБА_3 мовою, якою здійснюється кримінальне провадження, для її сприйняття та розуміння.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 229/4244/15-к

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для скасування або зміни оскаржуваного вироку відсутні, а тому він підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції -

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Соловйова В.Б. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Слов’янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2018 року, у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000041 від 10.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3, за ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді