Справа №766/6766/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник ПВК №90 подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просив застосувати до нього умовно дострокове звільнення.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, на даний час відбуває покарання за злочин, вчинений під час умовно-дострокового звільнення та в період відбування покарання до оплачуваної праці не залучався.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши подання та проаналізувавши наведені у ньому доводи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07.06.2016 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_5 з представниками адміністрації установи тактовний та ввічливий. На заходи виховного впливу реагує, своєчасно робить правильні висновки. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримає завжди у належному стані. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У колективі засуджених спілкується тільки із засудженими позитивної спрямованості. Виконує обов`язки днювального школи та бібліотеки.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 шість разів застосовувались заохочення, останнього разу - 01.11.2018 року.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_5 заохочення і відсутність на даний час стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Згідно довідки бухгалтерії засуджений ОСОБА_5 станом на 15.01.2019 рок до оплачуваної праці не залучався. На даний час залишається не працевлаштованим.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою. До нього, до того ж, тричі застосовувались заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки в період останнього такого звільнення, ОСОБА_5 знову вчинив умисний тяжкий злочин, покарання за який відбуває на даний час.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1