Справа № 635/9133/18
Провадження № 1-в/635/31/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року за ч. 1 ст. 259, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить зарахувати в строк його покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року строк попереднього ув`язнення за вироком Первомайського районного суду Харківської області від 02 червня 2012 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він засуджений за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року за ч. 1 ст. 259 КК України; на підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Первомайського районного суду Харківської області від 02 червня 2012 року, до набрання вироком суду законної сили, а саме до 07 травня 2018 року ОСОБА_4 перебував під вартою в СІЗО № 27. На час звернення до суду він відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». Початок строку покарання 24 листопада 2017 року; кінець строку покарання 24 листопада 2021 року.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 заперечував.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Зміїв, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, засуджений за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07 вересня 2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23 лютого 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 03 липня 2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 2 дні; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 03 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 02 дні; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року за ч. 1 ст. 259, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку покарання 24 листопада 2017 року. Кінець строку покарання 24 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. І Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131) викладено в такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування - 20 червня 2017 року.

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, а саме якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються судами при застосування таких норм права.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту вироку Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, яке вчинено 24 листопада 2017 року; до набрання цим вироком законної сили ОСОБА_4 залишено раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№ 27)»; строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня затримання 24 листопада 2017 року.

Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року апеляційне провадження на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року закрито.

Вирок суду від 29 січня 2018 року набрав законної сили 20 квітня 2018 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, який він вчинив 24 листопада 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», тому відсутні підстави для зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року, яким на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року, тому підстави для зарахування в строк покарання ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення за останнім вироком суду відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року - відсутні.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_4 в задоволення заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання в повному обсязі.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1