У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "12" грудня 2018 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької обл., м. Костянтинівка, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні пятьох неповнолітніх дітей (зі слів), судимого (зі слів),-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0011241 від 09.12.2018 р. із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що 09.12.2018 року приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , до квартири АДРЕСА_4 .

В подальшому, перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 почав збирати свої речі, в свою чергу ОСОБА_6 перебував в приміщенні кухні, де у нього виник словесний конфлікт з власником квартири, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході словесного конфлікту, що виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя іншої особи, та усвідомлюючи суспільну небезпечність наслідків своїх дій і свідомо допускаючи їх настання у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_6 наблизився до потерпілого та кулаком лівої, а потім правої руки наніс два удари в область голови ОСОБА_8 , в подальшому, двічі наніс потерпілому удари руками по тулубу, від чого ОСОБА_8 почав нахилятися та опускатися донизу підлоги, однак ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті потерпілому, наніс цілеспрямований удар коліном в грудну клітину ОСОБА_8 , від чого останній впав на підлогу.

В результаті спричинених тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 помер на місці події, а саме в приміщенні кухні кв. АДРЕСА_5 .

Згідно повідомлення КМКБ СМЕ №2847/2: «Основною причиною смерті, потерпілого ОСОБА_8 , є крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, внутрішньочерепна травма. Категорія смерті насильницька, наявність тілесних ушкоджень, які могли сприяти настанню смерті.»

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом ОМП від 09.12.18 за адресою: АДРЕСА_6 ; протоколом ОМП (трупа ОСОБА_8 ) від 09.12.18 за адресою: АДРЕСА_6 ; рапортом слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 ; повідомлення КМКБ СМЕ №2847/2; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме:

- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на свідків, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 ,. з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні;

- п. 4. ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в тому числі не з`являтися до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

- п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований не має постійного джерела доходу.

Крім того, звертаю увагу Суду на той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця проживання на території м. Києва, що унеможливлює обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від слідства, з метою забезпечення підозрюваного покладені на нього процесуальних обов`язків, а обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні

У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого, свідків а також вчинити інше правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив відмовити у клопотання в повному обсязі, у зв`язку з необгрунтованостю підозри. Крім того, прокурором не було обґрунтовано ризики наведені в клопотанні та передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, на даний час відсутня експертиза стосовно причини смерті потерпілого, а тому на даний час кваліфікація дій ОСОБА_6 є передчасною. Також, ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні п`ятьох дітей, та матір похилого віку, має постійне місце проживання, тому на думку захисника слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку підозрюваного, захисника суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_16 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_16 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необгрунтованого чи недопустимого не встановив.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_17 про відсутність будь-яких доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є непереконливими.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд при обранні запобіжного заходу враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, який раніше не судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, працює не офіційно, не одружений.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, так як злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 був вчинений із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 , в наслідок чого останній помер.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 184, 193-196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України на 60 днів до 07 лютого 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя