Справа №504/318/18
Провадження № 1-кп/504/207/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 26.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця заступника командира бойової машини навідника-оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), молодшого сержанта, раніше не судимого, військовий квиток серії НОМЕР_3 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2012 року ОСОБА_8 призвано на строкову військову службу, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня, ОСОБА_8 з районного військового комісаріату відправлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 .

03.06.2013 року ОСОБА_8 укладено контракт з командиром військової частини НОМЕР_4 про проходження військової служби у Збройних Силах України.

16.11.2016 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №243 зараховано до списків особового складу вищезазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідника оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 .

З 03.06.2013 року, тобто з моменту укладання контракту про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_8 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який наступає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цивільної) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який тривав на момент не з`явлення вчасно до військової частини ОСОБА_8 .

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_8 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення до військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, молодший сержант ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовому званні молодший сержант на посаді заступника командира бойової машини-навідника оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, 25.12.2016 року о 08.00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 12.00 год. 16.12.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

16.12.2017 року о 12:00 год. молодший сержант ОСОБА_8 самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання обов`язків за посадою, чим припинено вчинення ним злочину.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовому званні молодший сержант на посаді заступника командира бойової машини-навідника оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, 25.12.2016 року о 08.00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 12.00 год. 16.12.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У скоєному ОСОБА_8 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_8 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), а саме в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовому званні молодший сержант на посаді заступника командира бойової машини-навідника оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, 25.12.2016 року о 08.00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 12.00 год. 16.12.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем служби, має задовільний стан здоров`я, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, нагороджений грамотою, медаллю, нагрудним знаком за особисту мужність, патріотизм, самовіддане служіння українському народові, вагомий внесок у захист суверенітету та територіальної цілісності України, брав та в теперішній час бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримання збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є з`явлення щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_8 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Судові витрати по провадженню відсутні.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового терміну ОСОБА_8 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження служби покласти контроль за виконанням обов`язків на командира військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення на уповноважений орган з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1