Справа № 646/8258/17
№ провадження 1-кп/646/234/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.18року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальни акти у кримінальному провадженні № 0000126 від 24.01.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с. Мала Рогань Харківського району Харківської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває в умовах ХУВП ( № 27) за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.04.2018 року, раніше судимого:

- 18.12.2006 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України - іспитовий строк 3 роки;

- 15.08.2007 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 162, ст. ст. 70, 71 КК України - до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.12.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

- 08.08.2013 року Суворовським районним судом м.Херсон за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.10.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 309, ст. 70, ст. 70 ч. 4, ч. 3 ст. 185 КК Українидо 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 02.12.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 07.11.2016 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;

- 18.08.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

06.04.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 187 КК України, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України на підставі ст.70,72, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі),

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 точного часу не встановлено ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яким користується раніше незнайомий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для того, щоб вчинити крадіжку майна, що знаходилося в даному домоволодінні. Для цього він переліз через дерев`яний паркан та, пройшовши приблизно 15 метрів, підійшов до дерев`яних дверей даного домоволодіння і зламав замок, на який були замкнені двері. Далі ОСОБА_6 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник в середину домоволодіння, де, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного особистого збагачення, таємно заволодів та викрав майно ОСОБА_7 , а саме: телевізор марки «Panasonic» моделі «TX-29F350T», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5059 від 13.11.2017 - 2325 грн. 00 коп.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, з вищезазначеним викраденим майном, ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 24.03.2017 точного часу не встановлено ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яким володіє раніше не знайома ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для того, щоб вчинити крадіжку майна, що знаходилось, в даному домоволодінні. Для цього вій„ скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через дерев`яний паркан та підійшов до одного з вікон даного домоволодіння і за допомогою стамески, віджав металопластикове вікно. Далі ОСОБА_6 ,незаконно проник в середину домоволодіння, де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного особистого збагачення, таємно заволодів та викрав майно ОСОБА_8 , а саме: планшет марки «Assistant» моделі «AP-115G IPS HD», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5058 від 24.11.2017 - 1917 грн. 00 коп.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, з вищезазначеним викраденим майном ОСОБА_6 , покинув місце скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 21.04.2017 точного часу не встановлено ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужогр, майна, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яким володіє раніше незнайома ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для того, щоб вчинити крадіжку майна, що знаходилося в даному домоволодінні. Для цього він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через дерев`яний паркан та підійшов до одного з вікон даного домоволодіння і віджав металопластикове вікно. Далі ОСОБА_6 , незаконно проник в середину домоволодіння, де, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного особистого збагачення, таємно заволодів та викрав майно ОСОБА_10 а саме: ноутбук марки «Asus» моделі «X50SL-T555SCCFWW», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5068 від 14.11.2017 - 2097 грн. 00 коп

Після чого продовжуючи свої злочинні дії, з вищезазначеним викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 кожен окремо надали заяву про розгляд кримінального провадження за відсутністю, претензій матеріального характеру не мають, цивільні позови подавати відмовляються.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутностю потерпілих.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України.

Під час допиту обвинувачений пояснив, що 23.01.2017 він прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для того, щоб вчинити крадіжку майна, що знаходилося в даному домоволодінні. Для цього він переліз через дерев`яний паркан та, пройшовши приблизно 15 метрів, підійшов до дерев`яних дверей даного домоволодіння, зламав замок, на який були замкнені двері. Далі він скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник в середину домоволодіння та таємно заволодів та викрав майно а саме: телевізор марки «Panasonic». Після чого, покинув місце скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.

Далі 24.03.2017 він прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переліз через дерев`яний паркан та підійшов до одного з вікон даного домоволодіння і за допомогою стамески, віджав металопластикове вікно, проник в середину домоволодіння та таємно заволодів та викрав майно а саме: планшет марки «Assistant». Після чого, покинув місце скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.

Крім того, 21.04.2017 він прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через дерев`яний паркан та підійшов до одного з вікон даного домоволодіння віджав металопластикове вікно та викрав ноутбук марки «Asus». Після чого покинув місце скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень ст.ст.50, 65-67 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, відношення особи до скоєного злочину, наявність пом`якшуючих обставин та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, є рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, раніше не одноразово судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до характеристики начальника відділу соціально-виховної роботи Харківської установи№ 27 характеризується посередньо.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного злочину, обставин передбачені ст. ст. 66,67 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєння кримінальних правопорушень, не зменшують їх суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України- призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом. Підстав для застосування ст. 69-1 КК України не вбачається.

При призначенні остаточного покарання суд враховує, що злочини обвинуваченим вчинені до постановлення вироку Орджонікідзевського районним судом м. Харкова від 06.04.2018 року (справа № 644/3345/17, за яким ОСОБА_6 визнано винним за скоєння злочинів передбачених ч.1 ст. 187 КК України, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України на підставі ст.70,72 до 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом зарахування покарання відбутого частково за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкові від 18.08.2017 року за правилами ст. 72 КК України у вигляді 4 років 9 місяців позбавлення волі), тому відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.

До набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 23.07.1983 року необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскільки суду не надані докази про час попереднього ув`язнення ОСОБА_6 і перебування в Харківській установі виконання покарань ( № 27), то суд позбавлений можливості визначити з приводу застосування ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави процесуальні витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років 2 ( місяців) позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районним судом м. Харкова від 06.04.2018 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 чотирьох років 10 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 26.05.2017 року, як визначено попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.04.2018 року ( з урахування вироку Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2017 року).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз № № 5059, 1634, 5068, 5058 у сумі 2819,37 грн.

Речові докази: 2 відрізки гелевої плівки зі слідами матеріалу та стамеску знищіти.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1