Провадження № 1-кп/331/172/2019
Єдиний унікальний номер 331/6046/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0001084 від 04.05.2018 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 жовтня 2000 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 229-6, ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 43 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився умовно-достроково 19 лютого 2002 року, не відбутий строк покарання 8 місяців 18 днів;

- 18 грудня 2002 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 313, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 27 жовтня 2006 року, не відбутий строк покарання 1 місяць 10 днів;

- 24 листопада 2008 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч. 1 ст. 121, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 23 січня 2014 року, не відбутий строк покарання 6 місяців 14 днів;

- 24 листопада 2014 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 15 січня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 27 грудня 2016 року, не відбутий строк покарання 8 місяців 24 доби;

- 04 квітня 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 14 вересня 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, 71, 72, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі, вирок суду змінено на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 11.02.2018 року та призначено остаточне покарання 3 роки та два місяці позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
03 травня 2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.. 307 КК України, діючи повторно, в порушення вимог ст.. 25 та 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», знаходячись у приміщенні туалету Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, шляхом присвоєння знайденого, незаконно придбав 2 (два) згортки фольги з речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, маса якого в перерахунку на основу склала 0,2217 г., та став незаконно зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання. Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення, наркотичних засобів без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.. 307 КК України, діючи повторно, незаконно перевіз вказану речовину до Запорізького слідчого ізолятора, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 36, де незаконно зберігав при собі до моменту вилучення працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що у травні 2018 року він перебував під слідством та його доставили до Дніпровського відділення поліції для проведення слідчих дій. Там він вийшов до туалету, де випадково знайшов два згортки із білою речовиною. Він вирішив їх взяти собі та сховав під одяг. У подальшому при поверненні до СІЗО його обшукали та виявили ці згортки із білою речовиною, загорнуті у фольгу. Він припускав, що це може бути наркотичний засіб, який хотів вжити особисто. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї провини у вчинені злочину, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.. 307 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та звільнявся умовно-достроково, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків обвинувачений для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає. На теперішній час знову вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, при цьому перебуває на обліку у лікаря-нарколога із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, психостимуляторів, канабіоїдів, синдром залежності, офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має.
Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому сторони кримінального провадження суду, в судовому засіданні, не навели і судом таких обставин, при дослідженні доказів, не встановлено.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також наявність невідбутого терміну покарання, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки останній засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2018 року та покарання не відбув.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2018 року шляхом часткового складання покарань остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 14.02.2019 року з дня винесення ухвали про залишення обвинуваченого у СІЗО.
Зарахувати ОСОБА_3 до строку остаточно призначеного покарання частково відбуте ним покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2018 року з 29 березня 2018 року до 13 лютого 2019 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 72 України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 до строку остаточно призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 08.05.2017 року до 06.07.2017 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведені експертні дослідження у розмірі 572 грн.
Речові докази: згорток з метадоном, маса якого в перерахунку на основу складає 0,2217 г., - знищити.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1