06.02.2019 Провадження № 1-кс/331/816/2019
Єдиний унікальний номер № 331/508/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2019 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 000163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
У клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що 29.01.2019 року о 12 годині 20 хвилин співробітниками патрульної поліції навпроти будинку № 2 по вул. Олександрівській у м. Запоріжжя було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою посвідчення власної особи надав співробітникам поліції завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , тим самим використавши його. В ході проведення огляду місця події вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Вважали достатніми підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що ним вже прийнято рішення про визнання посвідчення водія речовим доказом по справі, найближчим часом планується проведення експертизи для встановлення справжності або підробки офіційного документа.
Володілець майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, пояснивши, що отримав посвідчення водія у 2013 році у м. Донецьку у встановленому законом порядку, чому дані про нього відсутні у базі поліції він не знає.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, власника майна, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступних висновків.
Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 000163, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
29.01.2019 року у ОСОБА_4 в ході проведення огляду місця події вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке містить ознаки підробки.
Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є збереження речових доказів, наявність обґрунтованих підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, на сьогодні слідчим не проведені усі необхідні слідчі дії із вказаним речовим доказом (огляд предмету та проведення експертизи), тому існює обгрунтована необхїідність у тимчасовому позбавленні володільця майна у праві користування вказаним документом, тому слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженню №000163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 29.01.2019 року під час проведення огляду місця події ділянки місцевості, розташованої навпроти будинку № 2 по вул. Олександрівській у м. Запоріжжя, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1