Справа № 182/8886/13-к
Провадження № 1-в/0182/64/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.05.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком від 29.06.2017 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі,
про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,-
за участю прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

04.04.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 29.06.2017, в якому він просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», і звільнити від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він вчинив злочин до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» та відбув половину призначеного йому строку покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку вийти відмовився, тому суд вважає можливим розглянути клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» за його відсутності.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишено тримання від вартою. Зараховано у строк відбування покарання час досудового тримання ОСОБА_3 під вартою з 22.03.2017 до дня проголошення вироку. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 22.03.2017 до 20.06.2017.
На вирок Нікопольського міськрайонного суду від 29.06.2017 була подана апеляція захисником засудженим ОСОБА_3 - ОСОБА_5 04.10.2017 Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Нікопольського міськрайонного суду от 29.06.2017 відносно ОСОБА_3 залишено без змін, а апеляцію захисника засудженого - без задоволення. Вирок набрав законної сили 04.10.2017. На теперішній час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання.
За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» (далі по тексту - Закон) його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону.
Норми зазначеної статті за своєю правовою природою є загальними і розповсюджуються на всіх без винятку засуджених, щодо яких вирішується питання про застосування амністії.
Водночас спеціальні норми інших статей Закону, якими передбачено конкретні підстави повного або часткового звільнення особи від відбування покарання, можуть встановлювати додаткові умови, обов`язкові для прийняття відповідних рішень.
Так, ст. 4 Закону передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1, 2 і 3 цього Закону:
а) засуджених вперше за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання;
б) засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше шести років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше двох третин призначеного строку основного покарання ...
Дія ст. 4 Закону розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, за винятком обмежень, передбачених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», та які на день набрання чинності цим Законом відбували покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі.
Таким чином, для застосування вказаної правової норми необхідною є наявність обох умов, передбачених ст. 4 та ст. 12 Закону: вчинення злочину до часу набрання ним чинності включно та відбування засудженим покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вирок суду набрав законної сили 04.10.2017.
Як убачається з наявних матеріалів, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» - 19.04.2014, ОСОБА_3 не був засуджений, а відтак не відбував покарання. ОСОБА_3 засуджено вироком Нікопольського міськрайонного суду від 29.06.2017, а відповідно судом захід примусу реалізовано вже після набрання Законом чинності.
Враховуючи, що на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», який почав діяти з 19 квітня 2014 року, ОСОБА_3 не був засуджений та не відбував покарання, а тому положення ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» на нього не поширюються, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».
Керуючись ст. 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1