Справа № 390/1642/18
Провадження № 1-кп/390/317/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ? ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ? ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 24.01.2018, стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Первозванівка Кіровоградського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, має повну загальну середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 25.03.2002 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України, ст. 105 КК України передано під нагляд матері;

- 02.08.2004 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 17.08.2004 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.ст 70, 72 КК України до 3-х років 3 місяців позбавлення волі;

- 26.06.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.121 КК України до 6-ти років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, українець, громадянин України, має повну загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, інваліда 3-ї групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 22.04.2008 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на три роки;

- 30.11.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.307, ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст.ст. 419-421 КПК України, ст. 93, ст. 94 КПК України до примусових заходів медичного характеру;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 надала клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому остання просить змінити ОСОБА_9 запобіжний захід із взяття під варту на більш м`який. В обґрунтування клопотання зазначено, що під час проведення досудового слідства, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказаний запобіжний захід неодноразово був продовжений, останній раз ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.10.2017. При продовженні запобіжного заходу захисником, у запереченнях було вказано, що запобіжний захід необхідно змінити так як під час досудового розслідування було змінено кваліфікацію інкримінуємого злочину ОСОБА_11 на ст. 396 КК України, що відноситься до злочинів середньої тяжкості та відсутність ризиків. Інші обставини, такі як стан здоров`я, тощо стороною захисту не зазначалися, так як на них не було відповідного підтвердження. Під час надання правової допомоги ОСОБА_9 їй стали відомі нові обставини, які раніше не розглядалися слідчим суддею, судом, що свідчать про можливість та необхідність змінити ОСОБА_9 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який. По-перше, стан здоров`я ОСОБА_9 згідно із довідки МСЕК №616557 він має третю групу інвалідності та йому не рекомендовані емоційні навантаження. Черговий щорічний переогляд лікаря йому необхідний у жовтні 2018 року. Переогляд він не може пройти через обраний йому запобіжний захід, який позбавляє його такої можливості. Разом із цим, згідно з довідкою виданою Первозванівською амбулаторією ЗПСМ у ОСОБА_9 ампутовано одну нирку, що значно погіршує його стан здоров`я. З цього приводу із 2010 року він перебуває на диспансерному обліку. Такий стан здоров`я, в умовах СІЗО може призвести до ще більшого погіршення стану здоров`я так, як він не отримує належного йому лікування в умовах позбавлення волі. По-друге, згідно з наявної інформації, що підтверджується відповідною заявою до прокуратури Кіровоградської області, на ОСОБА_9 здійснюється тиск з боку іншого обвинуваченого у цій же справі ОСОБА_7 , який виражається у погрозах спрямованих на життя та здоров`я ОСОБА_9 . Ці погрози відбуваються систематично під час поїздки у конвойному автомобілі до суду та безпосередньо і у самому СІЗО. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, її підзахисний жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі, вину визнає повністю, дає пояснення, щиро розкаюється. Враховуючи зазначене, вважає, що немає підстав вважати, що її підзахисний перешкоджатиме в майбутньому встановленню істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання, потребує медичної допомоги, оскільки страждає на психічні захворювання і постійно скаржиться на погане самопочуття у зв`язку із відсутністю нирки. Належної медичної допомоги у СІЗО йому надати не можуть. Ризиків, що обвинувачений може впливати на свідків, потерпілих чи сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для вирішення кримінальної справи не існує, оскільки на теперішній час досудове слідство по справі закінчене, шкоду потерпілим не завдано, про що потерпіла написала відповідну заяви до суду. Відсутність підстав вважати, що ОСОБА_9 перешкоджатиме встановленню істини у справі, ухилятиметься від явки до суду, та наявність нових важливих обставин свідчить про те, що немає підстав для подальшого тримання його під вартою. Оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки. Тому вважає, що на теперішній час відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як взяття під варту, з огляду на вищеописані обставини.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 та просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 ..

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 , просили не змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , оскільки останній перебуває на диспансерному обліку в психіатричній лікарні і може впливати на свідків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти… («В. проти Швейцарії» (W v. Switzerland), 14379/88, 26.01.1993).

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950) зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що в ході розгляду справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , офіційно не працює, але в засіданні повідомив, що допомагає брату працювати в магазині, тобто займається суспільно-корисною діяльністю та має відповідні доходи. ОСОБА_9 перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом: стан після нефректомії зліва (2010 рік), що підтверджується копією довідки, яка видана Первозванівською амбулаторією ЗПСМ 22.11.2018 за №628, та відповідно до копії довідки МСЕК серії 12 ААА №616557 є інвалідом ІІІ групи ( інвалідність встановлена до 1 листопада 2018 року, дата чергового переогляду жовтень 2018 року). ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, вину визнає повністю, щиро розкаюється. Відсутні об`єктивні дані про намагання ОСОБА_9 ухилитися від слідства та суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, - домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово, та вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_9 перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: ОСОБА_9 не залишати житло цілодобово, за винятком випадків прибуття до суду за викликом та у зв`язку із отриманням медичної допомоги; здати на зберігання головуючого у провадженні судді свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України; прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншим обвинуваченим по цьому кримінальному провадженню; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331 КПК України, Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), практикою Європейського суду з прав людини, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, на термін 2 місяці, тобто до 14.00 год. 28 січня 2019 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора або суду, за винятком випадків прибуття до суду за викликом та у зв`язку із отриманням медичної допомоги.

Строк дії ухвали закінчується о 14.00 год. 28 січня 2019 року.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 :

- не залишати цілодобово, постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_3 , за винятком випадків прибуття до суду за викликом та у зв`язку із отриманням медичної допомоги;

- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

- здати на зберігання головуючого у провадженні судді свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншим обвинуваченим по цьому кримінальному провадженню;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 до Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти в залі суду та застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Копію даної ухвали направити до Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Кіровоградське РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області та на процесуального прокурора по даному кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького районного суду

Кропивницької області ОСОБА_1