Ухвала
Іменем України
26 березня 2019 року

м. Київ
справа № 757/59152/18-к

провадження № 51-1439 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП у Харківській області та надано дозвіл на обшук особи ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження № 0000079.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі захисник ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Наголошує, що ухвала слідчого судді є незаконною, не відповідає загальним засадам кримінального провадження, прийнята із порушенням вимог ст. 208, ст. 236 КПК України, та не містить належної мотивації для її постановлення. В свою чергу апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження та не переглянув таку ухвалу слідчого судді по суті, чим позбавив захисника законного права на апеляційне оскарження судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучені до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Процедуру вирішення питання про обшук, а також особистий обшук особи закріплено у параграфі 6 глави 18 КПК України та у главі 20 КПК України. Зокрема ст. 208 КПК України передбачено можливість обшуку особи із дотримання правил, визначених у ст. 223 та ст. 236 КПК України.
Тобто, законодавцем передбачена сама процедура суддівського контролю за проведенням негласних слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, у тому числі і щодо можливості особистого обшуку особи.
Таким чином, посилання захисника про постановлення слідчим суддею ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Крім того, стаття 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Як правильно зазначено апеляційним судом, до передбаченого ст. 309 КПК України переліку не входить оскарження ухвали слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого про обшук особи.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.
Так, положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3