Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4763/18
Провадження № 1-кп/723/331/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про визнання винуватості від 21 грудня 2018 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0001032 від 07.11.2018 року по обвинуваченню у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 громадянина України, українця за національністю, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

встановив:

ОСОБА_4 , обвинувачувався в тому, що він 05.12.2018 року перебуваючи на території с. Нижні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області, умисно, без мети збуту, з метою незаконного зберігання психотропних речовин, незаконно придбав у особи на ім`я « ОСОБА_6 », повні анкетні дані якого не встановлено, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно перевіз до свого місця проживання та протягом часу з 05.12.2018 року по 07.12.2018 року незаконно зберігав його за вказаною адресою та вживав додаючи до кавового напою до 07.12.2018 року, тобто до моменту його виявлення та вилучення під час санкціонованого обшуку працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту.

В ході досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , який згідно ст.37 КПК України. здійснював повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, 21 грудня 2018 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, на тих умовах, що обвинувачений повністю і беззастережно визнає свою винуватість в скоєному кримінальному правопорушенні і йому призначається покарання за ч.1 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі строком два роки та звільненням від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 погодився із всіма доказами його винуватості, зазначеними в обвинувальному акті, підтвердив факт визнання винуватості та разом із прокурором ОСОБА_3 просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_4 , класифікується, згідно ст.12 КК України, як злочин середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він, при цьому, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, в т.ч. і щодо обмеження права на оскарження вироку, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання і обов`язки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Судом також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, щодо обмеження права на оскарження вироку.

При цьому обвинуваченому та прокурору були роз`яснені підстави оскарження обвинувального вироку як в апеляційному так і в касаційному порядку.

В судовому засіданні, шляхом опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, кваліфіковано правильно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Судом встановлено наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а перевіривши угоду, суд знаходить, що вона відповідає вимогам КПК України в т.ч. і в частині призначення обвинуваченому покарання оскільки обвинувачений вину визнав повністю і беззастережно, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю свого проживання.

Суд враховує всі зазначені в угоді пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини та відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість злочину, особу обвинуваченого та вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Суд також знаходить, що iз обвинуваченого, згідно положень ч.2 ст.124 КПК України слiд стягнути судовi витрати, пов`язанi iз проведенням судової експертизи та вирішити долю речових доказів у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 грудня 2018 року між обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0001032 від 07.11.2018 року ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, що передбачений ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому за цією статтею, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 грудня 2018 року, покарання, у виді позбавлення волі строком на два роки.

На пiдставi ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звiльнити вiд вiдбування покарання з випробуванням, якщо засуджений ОСОБА_4 протягом дворічного iспитового строку не вчинить нового злочину i виконає покладенi на нього судом обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , згідно умов угоди та вимог ст. 76 КК України, перiодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повiдомляти цей орган про змiну мiсця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межi України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.07.2011 року, Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, на користь держави, судові витрати по справі, а саме витрати по проведенню судової експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень, перерахувавши вказану суму на рахунок 4227 в Казначействі України (ЕАП), отримувач Сторожинецьке УК/Сторожинецького району Чернівецької області 24060300, код 37835756, МФО 899998.

Речовi докази по справi, а саме:

- порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, яка знаходиться у сейф-пакеті НДЕКЦ № 4094585 і перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою м.Чернівці вул. Котляревського, 13 знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: