Справа № 567/1513/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2018 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000400 від 22.10.2018 року,-

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

встановив

21.10.2018, близько 18 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, знаходячись в торговій залі приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який орендується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та в якому вона здійснює свою підприємницьку діяльність по роздрібному продажу продовольчих та алкогольних товарів, що розташований в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з шухляди робочого столу продавця таємно викрав грошові кошти в сумі 3550 гривень, що на праві приватної власності належали ОСОБА_5 , в результаті чого потерпілій було заподіяно майнової шкоди на вказану суму.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. ст. 185 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 якій на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471,474 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 обов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст.185 КК України йому слід призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_3 від покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваниим чи обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності довимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

засудив

затвердити угоду від 29 жовтня 2018 року про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: грошові кошти в сумі 3550 гривень, переданні на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_2 , вважати їй повернутими.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1