Справа № 206/1967/19
Провадження № 1-в/206/137/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника, лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується

питання про припинення примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із письмовою заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 . Заява мотивована тим, що до ОСОБА_6 згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2016 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із посиленим наглядом, згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2018 року останньому змінено примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний, та згідно висновку комісії лікарів № 42 від 01.04.2019 року, останньому рекомендовано відмінити примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом з подальшим перебуванням у будинку-інтернаті для психоневрологічних хворих.

Представник заявника та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили задовольнити письмову заяву.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ч. 3 ст. 95 КК України у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
Згідно вимог ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В судовому засіданні встановлено, що до ОСОБА_6 згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2016 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із посиленим наглядом, згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2018 року останньому змінено примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний. У висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 42 від 01.04.2019 року вказано, що за час лікування в стаціонарі стан ОСОБА_6 покращився, стабілізувались афективні прояви, адаптивно поводе себе в колективі хворих, жалкує про скоєне, планує подальше перебування у будинку-інтернаті для психоневрологічних хворих. Комісією із трьох лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомендовано відмінити примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом з подальшим перебуванням у будинку-інтернаті для психоневрологічних хворих.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

УХВАЛИВ:

Письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Припинити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, та передати його до будинку-інтернату з обов`язковим лікарським наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1