233 № 233/6358/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001678 від 09.07.2015 року відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001678 від 09.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

25 лютого 2019 року у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , пославшись на те, що відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2018 року здійснювалося спеціальне досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001678 від 09.07.2015року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Повідомлення про раніше повідомленої підозри було направлено ОСОБА_7 через заступника сектора №5 «КП СЄЗ» ОСОБА_8 , на підставі ч.2 ст.135, ч.1 ст.278 КПК України, в зв`язку із неможливістю встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 30.11.2018 року про завершення досудового розслідування повідомлено захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 . 18.08.2014 року ОСОБА_7 оголошено в розшук постановою слідчого. В теперішній час ОСОБА_7 переховується від суду і перебуває та пересувається на тимчасово-окупованій території України. На підконтрольну територію України не виїжджає, а тому здійснювати судовий розгляд даного кримінального провадження у загальному порядку не можливо, та є підстави для здійснення спеціального судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про проведення спеціального судового провадження, посилаючись на невизначену позицію ОСОБА_7 по зазначеному кримінальному провадженню, що супроводжується відсутністю будь-якого зв`язку із його підзахисним. Вважав, що задоволення клопотання буде порушувати права обвинуваченого на захист.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, повідомлявся про місце, день та час розгляду справи шляхом направлення повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем його проживання, шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур`єр», а також шляхом оприлюднення аналогічного оголошення на офіційній сторінці Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в мережі Інтернет.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог КПК України, участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).
Згідно з ч.1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Право обвинувачуваного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Крім того у § 3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, зазначено, що кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.
Згідно з абз. 5 п. 20-1 Розділу XІ «Перехідні положення», судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

З 27.11.2018 року почало діяти Державне бюро розслідувань.

Водночас, абзацом 8 пункту 20-1 розділу ХІ Перехідних положень КПК України кримінальні провадження, у яких здійснювалося спеціальне досудове розслідування щодо злочинів, передбачених цим пунктом, і обвинувальні акти направлені до суду до спливу строку, передбаченого абзацом першим цього пункту, а так само кримінальні справи, які станом на цю дату перебувають на розгляді суду, розглядаються з урахуванням правил спеціального судового провадження та особливостей, визначених цим пунктом.

Процедури «іn absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішенні «Меденіца проти Швейцарії») були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001678 від 09.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, відсутні докази на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_7 обізнаний про його кримінальне переслідування та умисно переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а саме - перебуває на тимчасово-окупованій території України. За для проведення спеціального судового провадження недостатньо обмежитись листами-повідомленнями та доданими до нього матеріалами, наданими прокурором та не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки зазначені у них відомості будь-яким чином не підтверджуються доказами, такими як, наприклад, протоколами допитів свідків, офіційними повідомленнями міграційної або прикордонної служб України, тощо. Прокурором надано суду постанову від 18 серпня 2014 року про оголошення розшуку ОСОБА_7 , однак не додано жодних відомостей про те, яких вжито заходів для розшуку обвинуваченого протягом останніх 4,5 років.

Крім того, незважаючи на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, суд не зобов`язаний призначати спеціальне судове провадження, оскільки стороною обвинувачення потрібно саме довести наявність зазначених вище обставин, які б дозволяли призначити спеціальне судове провадження.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для здійснення спеціального судового провадження.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Зважаючи на те, що проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого неможливо, та на даний час його місцезнаходження органом досудового розслідування не встановлено, суд прийшов до висновку про необхідність оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , а провадження по справі зупинити до його розшуку.
Керуючись ст. ст. 314, 315, 323, 335, 373 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, - відмовити.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Зупинити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, до розшуку останнього.

Організацію виконання розшуку доручити прокурору ОСОБА_5 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3