Справа № 675/208/19
Провадження № 1-кп/675/52/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали кримінального провадження № 0000415, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борисов Мінської області Республіки Білорусь, українки, громадянки України, освіта незакінчена базова загальна середня, не одруженої, на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої

-12 лютого 2016 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст. ст. 307 ч. 2, 69 КК України до 1 року 02 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
07 листопада 2018 року близько 22 години ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Героїв Небесної Сотні у с. Нове Село Ізяславського району Хмельницької області, побачила, що на панелі приборів автомобіля «Pegeot Biper» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік і двері якого були відчинені, зі сторони водія лежить мобільний телефон. Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на його викрадення з метою власного збагачення. Надалі ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи умисно, підійшла до вказаного автомобіля, таємно викрала мобільний телефон, належний ОСОБА_4 , марки «Xiaomi Redmi 4 А» темно-сірого кольору вартістю 2066 грн. 67 коп., що знаходився у чохлі формфакторі книги вартістю 100 грн., у якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 35 грн., та непомітно сховала до своєї кишені. В подальшому ОСОБА_5 з викраденого телефону марки «Xiaomi Redmi 4 А» темно-сірого кольору вийняла та викинула сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», а мобільний телефон використовувала у власних потребах.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2201 грн. 67 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

29 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачена ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілого, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених обставин;

- потерпілий ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з обвинуваченою, здійснює акт її прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України;

- сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести підозрювана за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, судом не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, не суперечить інтересам суспільства, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, що пом`якшує її покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, котра вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, однак вчинила злочин, будучи засудженою за вчинення умисного злочину, тобто в діях ОСОБА_5 наявний рецидив злочинів, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення слід затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_5 покладені на неї процесуальні обов`язки виконувала, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робила, інше кримінальне правопорушення не вчинила, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власнику.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Речові докази:

- паперову коробку від викраденого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4 А» та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 А», які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_2 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором, виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1