У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення апеляційної скарги

7 грудня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ «Лагуна-Рені» на вирок Ренійського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року відносно ОСОБА_3 засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України,

встановила :

Вироком Ренійського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України та призначено йому покарання:
-за ст.ст. 27 ч.5, 28 ч.2 366 ч.1 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.);
-за ст.ст. 27 ч.5, 28 ч.2 - 364-1 ч.1 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6800 грн.), із застосуванням ст. 69 КК України - без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
-за ст.ст. 27 ч.5 212 ч.3 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 255 000 грн. ), із застосуванням ст. 69 КК України - без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням - призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255 000 грн.), із застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у виді штрафу, у зв`язку з тим, що в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_3 було застосовано попереднє ув`язнення.
Заходом забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ «Лагуна-Рені» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати вирок суду першої інстанції та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку. Вважає, що вирок Ренійського районного суду Одеської області від 05.04.2017 оку стосовно ОСОБА_3 підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що вирок щодо ОСОБА_3 , ухвалений за результатами угоди про визнання ним винуватості, стосується прав та інтересів ТОВ «Лагуна-Рені», оскільки оскаржуваним вироком встановлено придбання та діяльність ТОВ «Лагуна-Рені» для реалізації злочинного умислу, чим встановлено неправомірність дій юридичної особи. Не залучення до участі в розгляді даного кримінального провадження «ТОВ «Лагуна-Рені» позбавило можливості Товариство захистити свої права.
Посилаючись на положення, закріплені в Конституції України, загальні засади кримінального провадження, рішення ЄСПЛ, правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.06.2018 р. в справі №523/8045/17, апелянт просить прийняти його апеляційну скаргу до розгляду.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам закону, вважаю, що зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, виходячи з наступного.

Вироком Ренійського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
Відповідно до ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Дана норма статті не передбачає оскарження вироку, яким затверджено угоду про визнання винуватості, іншими особами та з інших підстав, ніж ті які зазначені в ч.4 ст. 394 КПК України.

Вивченням змісту апеляційної скарги та вироку суду першої інстанції, ухваленого за матеріалами кримінального провадження №0000205 щодо ОСОБА_3 , прихожу до висновку, що ТОВ «Лагуна Рені» не відноситься до кола осіб, які відповідно до п.п.1 - 10 ч.1 ст. 393 КПК України мають право подати апеляційну скаргу.

Оскільки, зі змісту оскаржуваного вироку не вбачається, що судом встановлені такі обставин які б права та інтереси юридичної особи ТОВ «Лагуна Рені».

Так, викладаючи у вироку фактичні обставини, інкримінованого ОСОБА_3 злочину, суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений діяв за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Лагуна-Рені», відносно яких матеріали виділені в окреме провадження.

Разом з тим, будь яких даних щодо здійснення провадження стосовно юридичної особи ТОВ «Лагуна-Рені», а також щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження стосовно зазначеної юридичної особи, оскаржуваний вирок не містить.

Між тим, апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_2 подана саме в інтересах юридичної особи ТОВ «Лагуна-Рені».

За такого, посилання апелянта на положення національного законодавства, рішення ЕСПЛ та висновок Верховного Суду, щодо права особи, яка не брала участі у судовому розгляді кримінального провадження, на оскарження вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, є неприйнятними.

Дійсно, постановою Верховного Суду України від 03.03.2016р. у справі №5-347кс15, визнано право особи, яка не брала участі у судовому розгляді кримінального провадження, на оскарження вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості якщо цей вирок стосується інтересів такої особи.

Однак, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі №5-103 кс-15 від 01.10.2015 р. та Постанові Пленуму ВССУ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11.12.2015 р.

Разом з тим, в поданій апеляційній скарзі апелянт не наводить обставин, які б свідчили про те, що ухвалений судом вирок, яким затверджена угода про визнання винуватості, обмежує права юридичної особи ТОВ «Лагуна-Рені».

На підставі системного аналізу норм чинного КПК України, прихожу до висновку, що адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ «Лагуна-Рені» не має процесуального права на оскарження вироку суду першої інстанції, яким затверджена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Таким чином, зважаючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не є учасником даного кримінального провадження та в розумінні ст. 393, 394 КПК України не є суб`єктом апеляційного оскарження в цьому кримінальному провадженні, у відповідності до п.2 ч.3 ст.399 КПК України така апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 393, 394, 399, 424, 426, 532 КПК України,

постановила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ «Лагуна-Рені» на вирок Ренійського районного суду Одеської області від 15 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 - повернути апелянту.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її постановлення.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду ОСОБА_1