Справа № 592/783/19
Провадження № 1-кс/592/496/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув клопотання слідчого СВ СВП ГУНП в Сумській області мол. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003473 від 17.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що у АДРЕСА_1 розташоване кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке належить ФОП ОСОБА_4 .

Вказане кафе розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0019, яка відповідно до договору оренди між Сумською міською радою та ФОП ОСОБА_4 від 04.10.2010 перебувала у підприємця у оренді. Строк дії договору закінчився у серпні 2015 року.

Також встановлено, що поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0019 ФОП ОСОБА_4 розпочав будівельні роботи на самовільно зайнятій земельній ділянці орієнтовною площею 0,0050 га.

Оглядом місцевості у АДРЕСА_1 , поряд з б. 3а встановлено, що поряд з кафе «Бістро» наявна одноповерхова споруда з цегли червоного кольору та блоків білого кольору, на час огляду ведуться будівельні роботи - монтується стеля.

Допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що починаючи з 16.10.2018 по усній домовленості зі своїм знайомим ОСОБА_4 ведуть будівельні роботи по будівництву приміщення поряд з кафе у АДРЕСА_1 монтують стелю у одноповерховій цегляній будівлі.

Таким чином, є підстави вважати, що збудоване, цегляне, одноповерхове приміщення, що розташоване поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0019 у

АДРЕСА_1 перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 .

Також, згідно висновку експерта за результатами провеедення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1928/2036 було встановлено, що будівля, яка розташована у АДРЕСА_1 , та поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0019, не відноситься до тимчасових споруд, а є нерухомим майном та відносяться до ІІІ групи будівель по капітальності. Площа забудови вищезазначеної будівлі становить - 56 кв. м(49 кв.м - зовнішня площа будівлі; 7 кв.м - площа ганку).

Будівля за адресою: АДРЕСА_1 , та поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0019, частково розташована на земельній ділянці, що не сформована та не має державної реєстрації права власності чи користування на неї, та не надана у власність чи користування, відповідно до вимог законодавства, частково на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0019 (площа накладення 1 кв.м).

Зважаючи на те, що вищевказане приміщення, збудоване на самовільно зайнятій земельній ділянці, є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, постановою прокурора від 08.11.2018 воно визнано речовим доказом.

Враховуючи викладене, необхідно накласти арешт на вказане недобудоване приміщення.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про залишення клопотання без розгляду.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, не розглядаючи клопотання по суті, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертизи..
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ СВП ГУНП в Сумській області мол. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003473 від 17.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1