Справа № 639/2664/19
Провадження № 1-кс/639/1381/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчо-заарештованого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу слідчо-заарештованого ОСОБА_4 , 1994 року народження на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга слідчо-заарештованого ОСОБА_4 на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав.

В своїй скарзі ОСОБА_4 просить визнати незаконним його ув`язнення та негайно звільнити його з під варти в залі суду.

В судовому засіданні ув`язнений підтримав подану скаргу та просив її задовольнити, пояснивши, що на теперішній час він безпідставно тримається під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», оскільки ухвали суду, якими продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконними та суперечать чинному законодавству. Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що він був незаконно заарештований та докази, що маються у справі, ґрунтуються лише на припущеннях.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки на даний час наявне судове рішення, на підставі якого ОСОБА_4 тримається під вартою, що відповідно свідчить про необґрунтованість поданої скарги.

Представник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що ОСОБА_4 тримається під вартою в умовах установи на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 10.06.2019 року, в зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши зміст поданої скарги про незаконність утримання особи під вартою, матеріали судової та особової справ, надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.05.2017 року в рамках кримінального провадження №0003488 від 13.11.2016 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10.07.2017 року та ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова відповідний запобіжний захід був продовжений до 09.11.2017 року.

В подальшому ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжувалася до 04.09.2018 року.

Пізніше, ухвалами Московського районного суду м. Харкова також була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема востаннє ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 10.06.2019 року

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної

сили.

Як встановлено приписами ст. 3 вищевказаного Закону, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених

законом.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України наводиться визначення терміну судового провадження, котрим є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

Таким чином судове провадження у суді першої інстанції закінчується проголошенням судового рішення, що відповідає змісту Розділу ІV КПК України.

Обставин, які б створювали обґрунтовану підозру, що обвинувачений ОСОБА_4 позбавлений свободи за відсутності судового рішення - не вбачається.
При цьому, КПК України обмежує повноваження слідчого судді при виконанні загальних обов`язків щодо захисту прав людини та не дає можливості надавати оцінку рішенню, на підставі якого особа тримається під вартою, а стан здоров`я обвинуваченого при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою повинен враховуватися тим судом, в провадженні якого перебуває кримінальна справа. На теперішній час ухвала Московського районного суду м. Харкова не скасована, відповідних відомостей слідчому судді не надано.
З огляду на те, що судове провадження у суді першої інстанції триває, та в рамках цього розгляду ухвалою суду від 12.04.2019 року відносно ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.06.2019 року, тому доводи скарги ув`язненого щодо незаконності утримання його під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , 1994 року народження на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1