Справа № 333/2752/18
Провадження № 1-кп/333/106/19
ВИРОК

Іменем України
04 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001610 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню технічну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
08.07.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2008 року у виді штрафу у розмірі 1 000 грн. виконується самостійно;
05.10.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2009 року та визначено 5 років 3 місяця позбавлення волі. Звільнився 01.07.2014 року за відбуттям строку покарання;
13.07.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
29.07.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
22.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного за цим вироком покарання з покараннями призначеними вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2015 року та вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2015 року, у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 01.12.2017 року за відбуттям строку покарання,
- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
В ніч з 19.05.2018 року на 20.05.2018 року, ОСОБА_5 , за попередньої змовою з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що поряд нікого не має та за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким непоміченими, діючи із корисливих мотивів, шляхом пошкодження паркану, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: металеву драбину, довжиною 3,4 м, відповідно до товарного чеку ПП ОСОБА_9 СМ «Муравей» від 13.12.2016 року вартістю 200 грн., металевий будівельний візок, відповідно до товарного чеку ПП ОСОБА_9 СМ «Муравей» від 20.11.2016 року вартістю 700 грн., металевий лист, розмірами: довжина 1,2 м, ширина 1 м, товщиною 2 мм, вагою 20 кг, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, чавунну трубу, розмірами: довжина 50 см, діаметр 10 см, товщиною 5 мм, вагою 12 кг, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, металеві фрагменти та зрізи, загальною вагою 30 кг, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять.
Після цього, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 витратив на особисті потреби.
Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 900 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно в ніч з 19 травня 2018 року на 20 травня 2018 року, викрав з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , металеву драбину, металевий будівельний візок та ще декілька металевих речей, за обставин, викладених в обвинувальному акті. В подальшому викрадене майно здав до пункту прийму металу, однак після того як його злочин було викрито, показав потерпілому до якого саме пункту він здав його речі та майно було йому повернуто. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив про неприпустимість аналогічних дій у майбутньому.
Потерпілий ОСОБА_8 , який належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце слухання зазначеного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності вказаного вище потерпілого.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше сховище.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово був судимий, вчинив тяжкий злочин, не одружений, дітей на утриманні не має, тобто не має власної родини, не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, перебував на диспансерному обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», в інших спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до скоєного, беручи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.
Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, дані про особу винного, також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання і застосовує ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
По справі цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: металеву драбину, довжиною 3,4 м, металевий будівельний візок, металевий лист, розмірами: довжина 1,2 м, ширина 1 м, товщиною 2 мм, вагою 20 кг, чавунну трубу, розмірами: довжина 50 см, діаметр 10 см, товщиною 5 мм, вагою 12 кг, металеві фрагменти та зрізи, загальною вагою 30 кг, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1