№ 1-кп/755/570/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
"20" липня 2018 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження № 0007651 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя АР Крим, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0007651 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року відносно ОСОБА_8 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців до 25 липня 2018 року включно.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_8 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, розгляд провадження не закінчено, не допитано всіх свідків, серед іншого є кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким, останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілого, а тому підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який - відсутні.

Потерпілий підтримав прокурора та також зазначив, що на даний час існують ризики, які вказують на продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , зокрема, необхідно врахувати тяжкість скоєного та особу обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо продовження строку тримання під варту зазначивши, що ОСОБА_8 повідомив їй, що до нього в СІЗО приходив потерпілий і здійснював стосовно нього фізичний тиск, примушував підписати якісь договори, тому нею було ініційовано ряд перевірок та вона отримала відповіді, які просить долучити до матеріалів. Зокрема, зазначила, що її підзахисний побоюється за своє життя, останній хворіє та потребує лікування, тому можливо змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою - домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 також прохав змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та підтримав свого захисника.

Потерпілий заперечив щодо пояснень захисника, зазначивши, що вони є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно зі ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 висунуто обвинувачення за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про обрання чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів враховуються дані про особу обвинуваченого, на цей час не всі свідки в даному кримінальному провадженні допитані, ОСОБА_8 обвинувачується серед іншого у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних, колегія суддів уважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

Також, у судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому судом було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, закінчується, однак, на даний час, у зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого колегією суддів, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі, визначені КПК України, є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополя АР Крим, українцю, громадянину України, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком не більше двох місяців, тобто до 20 вересня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: