Справа № 192/2324/18
Провадження № 1-в/201/138/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_4 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.

Начальник ДУ «Солонянська випрана колонія № 21» ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Вислухавши думки засудженого і прокурора, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного вироком, приєднано частково у виді 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, не відбуте покарання за вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 07 серпня 2001 року та остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрано у виді домашнього арешту. Вирок суду набрав законної сили 04 липня 2016 року.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили, при цьому, статтею 3 цього Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , згідно рапорту про затримання особи, було затримано 17 вересня 2016 року, в порядку виконання вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року, який набрав законної сили 04 липня 2016 року, у зв`язку із чим, до ОСОБА_4 попереднє ув`язнення у кримінальному провадженні не застосовувалося.

З огляду на встановлені вище обставини, суд доходить до висновку про те, що до ОСОБА_4 у кримінальному проваджені за ч. 2 ст. 186 КК України, за результатами розгляду якого його було засуджено наведеним вище вироком, попереднє ув`язнення не застосовувалося, а його затримання відбувалося в порядку виконання вироку суду, який набрав законної сили, що не відноситься до строку попереднього ув`язнення і не може бути зараховано у строк призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Крім того, суд також вважає за необхідне роз`яснити засудженому про те, що не підлягає також зарахуванню до строку призначеному йому покарання, строк перебування його в установі попереднього ув`язнення для участі у здійсненні судового розгляду інших кримінальних проваджень, з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду до направлення для відбування покарання до установи виконання покарань, оскільки ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яка діяла на час затримання засудженого і розгляду кримінального провадження) не містить такої підстави для включення цього періоду у строк попереднього ув`язнення, у зв`язку із чим, судом не встановлено достатніх обставин для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , а отже, у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1