Провадження № 11-сс/4808/70/18
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 27 січня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 доручено здійснювати в установі виконання покарань №12 м. Івано-Франківська.

Визначено розмір застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 35240 грн.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя, зважаючи на вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, врахував матеріали кримінального провадження (протоколи огляду місця події, огляду предмету, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками,показання свідка ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , матеріали негласних слідчих дій, ін.), тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, характеризуючі дані про особу підозрюваного (офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку), наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , оскаржив ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку. Вважає, що слідчий суддя вибірково проаналізував обставини провадження, оскільки відсутні обставини щодо існування будь-яких ризиків, не доведено неможливість застосування ін. м`яких запобіжних заходів, не врахував, що підозрюваний є інвалідом другої групи довічно в зв`язку з захворюванням на туберкульоз, не довів законність мети, з якою необхідно застосовувати до підозрюваного ОСОБА_8 тримання під вартою.

Стверджує, що підтверджуючі сімейний стан та стан здоров`я підозрюваного документи будуть представлені в судовому засіданні апеляційного суду.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити в указаних у ній мотивів.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, пояснення підозрюваного, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В силу ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що 28.11.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ст. 290 КК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою постановлена з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного, обґрунтованого висновку про необхідність застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, перевіривши наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, дані про особу підозрюваного, доведеність наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (справа «Мюррей проти Сполученого Королівства», 1994 р.). Суди першої та апеляційної інстанцій на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а встановлені судами обставини (об`єктивні відомості) дають підстави для переконання суду в тому, що ОСОБА_8 вірогідно вчинив інкримінований йому злочин і існують ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Висновки слідчого судді ґрунтуються на практиці Європейського суду з прав людини, та в повній мірі відображені в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо того, що до ОСОБА_8 необґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ухвалою слідчого судді підозрюваному (з урахуванням приписів КПК України, практики Європейського суду з прав людини та даних про його особу) альтернативно визначено заставу в розмірі, який, на думку суду, може гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, на думку апеляційного суду, здійснено з дотриманням вимог закону, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, ст. 290 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5