Справа № 215/1268/18
1-кп/215/396/18
У Х В А Л А

22 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000098 стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.307 КК України;

Учасники кримінального провадження та інші особи: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в незаконному збуті наркотичних речовин.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , у зв`язку з наявністю ризиків, тяжкості злочину, необхідністю допиту свідків, відсутністю у обвинуваченого соціальних зв`язків, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, згідно положень ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, зазначив, що має соціальні зв`язки, кошти отримує за участь в АТО.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 21.03.2018 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави.

Обставини, викладені в ухвалі слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2018року при обранні обвинуваченому запобіжного заходу залишилися, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

ОСОБА_3 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. З практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою. У справі «Ілійко проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». У обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше судимому за аналогічний злочин, обвинувачується у кримінальному правопорушенні вчиненому в період випробувального строку, засобів для існування відсутні, тому є ризик повторного вчинення ним злочину та впливу на свідка.

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

З урахуванням викладеного і того, що по справі слід провести судовий розгляд, а інтереси суспільства та держави в даному випадку привалюють над інтересами особи, її особистої свободи та недоторканості, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177, ст.183, 184, 314, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, на 60 днів до 20 січня 2019 року включно, з можливістю внесення застави в порядку та на умовах, визначених ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2018 року .
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: