17.05.2019 Провадження № 1-кс/331/1920/2019
Єдиний унікальний номер № 331/2124/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року м. Запоріжжя
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло вищезазначене клопотання, погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.
У клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що 15.05.2019, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля буд.21 по пр.Соборному в м.Запоріжжя, помітив незнайомого йому раніше ОСОБА_6 , який рухався в бік автовокзалу, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 20.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підбіг до потерпілого ОСОБА_6 ззаду та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яке виразилось в тому, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар у ліву вилицю, від якого останній, впав на землю. Після чого ОСОБА_5 діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито, шляхом ривку, викрав з шиї останнього каучуковий шнурок із срібним хрестиком, вартістю 1000 грн., а також відкрито, з плеча потерпілого викрав сумку чоловічу чорного кольору, в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення інваліда 3 групи на ім`я ОСОБА_6 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , ключі від квартири, картка кредитна «Ощадбанку» № НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, мобільний телефон «Samsung» в корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_2 вартістю 350 грн., а також грошові кошти в сумі 300 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 та утримуючи викрадене при собі у руках, зник з місця скоєння злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1650 грн. Оскільки зазначене майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні, на теперішній час зберігається стороною кримінального провадження у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно для запобігання спробам його знищення або зруйнування.
Прокурор, слідчий та особа, у володінні якої перебували вказані речі, в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд клопотання за його відсутності. Отже, неявка вказаних осіб, відповідно до положень ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, вказане майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та майно, викрадене у ОСОБА_6 є предметом злочинного посягання.
Однак, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У судовому засіданні встановлено, що 15.05.2019 року органами поліції було розшукано викрадене майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 . З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення яких-небудь слідчих дій із предметами злочину - речовими доказами. Таким чином, слідчий суддя не може дійти обгрунтованого висновку про необхідність позбавлення потерпілого права користування власним майном.
Враховуючи обставини вчиненого злочину - таємне викрадення чужого майна, наявність законного власника, права якого можуть бути порушені у разі накладення арешту на майно та позбавлення потерпілого права користування речами до моменту винесення остаточного рішення по справі, відсутність будь-яких доводів щодо неможливості збереження речових доказів безпосередньо самим потерпілим на відповідальному зберіганні, доведення належним чином прокурором необхідності застосування найбільш обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у накладенні арешту на майно, яке було викрадене у ОСОБА_6 та зобов`язати повернути вилучене у ОСОБА_5 майно потерпілому на підставі ч. 1 ст. 167 КПК України.
Разом з тим, під час огляду місця події у підозрюваного ОСОБА_5 , окрім майна, що належить потерпілому, також було вилучено чорну запальничку, зв`язку ключів срібного кольору та мобільний телефон в корпусі чорного кольору (кнопковий), імеі: НОМЕР_6 із сім-картою «Київстар», що належать ОСОБА_5 .
Так, на думку слідчого судді, у вказаному мобільному телефоні може міститися інформація, яка сприятиме встановленню обставин справи, а майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є збереження речових доказів, а накладення арешту на майно (телефон) суттєво не порушить нічиїх інтересів та не обмежить прав, негативних наслідків не створить, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.
При цьому, оскільки слідчим в клопотанні не доведено та не обґрунтовано необхідність накладення арешту на запальничку та зв`язку ключів, відомостей про те, що вказані речі можуть містити на собі відомості, які сприятимуть встановленню обставин справи, в цій частині клопотання слідчий суддя вважає за необхідне відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,
Накласти арешт на мобільний телефон в корпусі чорного кольору (кнопковий), імеі: НОМЕР_6 із сім-картою «Київстар», вилучений 15.05.2019 року у ОСОБА_5 на ділянці місцевості, розташованої біля будинку № 21 по пр. Соборному у м. Запоріжжі.
Зобов`язати слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 повернути на відповідальне зберігання підозрюваному ОСОБА_5 : чорну запальничку та зв`язку ключів срібного кольору.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1