"19" грудня 2018 р. Справа № 363/3928/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 р. Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000887 від 29.09.2018р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року в провадження Вишгородського районного суду надійшло клопотання слідчого, у встановленому законом порядку погоджене із процесуальним керівником Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокурором Київської області.
Зазначене клопотання отримане підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 у встановлений частиною 2 статті 184 КПК України термін.
Клопотання щодо потреби у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтовано наступними.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 вересня 2018 року близько 20 годині 00 хвилин перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, у ході сварки з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого в руках перебувала гладкоствольна рушниця ТОЗ БМ 16 калібру, № НОМЕР_1 , 1962 року випуску, яка без оформлення належного дозволу перебувала у володінні ОСОБА_8 .

З метою уникнення конфлікту ОСОБА_6 підійшов до громадянина ОСОБА_8 , та намагався силою відібрати у останнього вказану гладкоствольну рушницю, під час вказаних дій між останніми відбулася сутичка в ході якої ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , в свою чергу останній, маючи намір забрати рушницю у ОСОБА_8 силою потягнув останню до себе. Під час боротьби вказані особи опинилися в положенні, коли ОСОБА_6 утримував рушницю в області прикладу та ударно-спускового механізму, а ОСОБА_8 в цей час утримував рушницю за ствол, повернутий отворами в бік його тулубу. ОСОБА_6 усвідомлював характер та призначення рушниці як джерела підвищеної небезпеки, за обставинами події не передбачав можливість настання смерті від вчиненого ним діяння (постріл з рушниці відповідним зарядом та спричинення внаслідок цього загибелі особи, яка отримала тілесні пошкодження внаслідок такого пострілу), хоча повинен був і міг її передбачати, діючи з більшою обачністю, продовжуючи утримувати рушницю в небезпечному положенні, що загрожувало життю та здоров`ю ОСОБА_8 . Внаслідок дій ОСОБА_6 останній допустив необережне натискання на спусковий гачок та здійснив постріл з рушниці в область тулуба ОСОБА_8 , що в подальшому потягло смерть останнього через необережність.

При вчиненні вказаних дій ОСОБА_6 діяв зі злочинною недбалістю, тобто не передбачав можливість настання смерті іншої особи від вчиненого ним діяння (дії), хоча повинен був і міг передбачити, діючи з більшою обачністю.

Після чого, в результаті пострілу, ОСОБА_8 помер на місці, а саме на території двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку експертного дослідження на тілі ОСОБА_8 , виявлені наступні тілесні ушкодження:

а) вхідна вогнепальна рана епігастральній ділянці дещо правіше с дефектом шкіри по типу «мінус ткань», від котрої наявний початок раневого каналу, направлений з переду дещо з права назад, дещо з права на ліво та зверху в низ, проходячи повз шкіру, під кожну - жирову клітчату, мяках транин даної області, з пошкодженням париатального листка брюшини, дна шлунка, брижейки, лівої внутрішньої повздовжньої артерії, образованою оскольчастого перелому нижнього краю лівого крестоцово-повздовжного сочлінення (де виявлені інородці тіла, в тому рахунку куля) де сліпо і закінчується;

б) наявність в брючній полості 400 мл рідкої крові і 700 см3, її згустки, полосаті крововиливи під ендокардом лівого желудочка;

Такого виду комплекс тілесних ушкоджень могли виникнути від дій вогнепального знаряду при вистрелі з вогнепальної зброї і відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та перебувають у причинному зв`язку і з настанням смерті.

29.09.2018р. о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.09.2018р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
01.10.2018р. Вишгородським районним судом Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.10.2018 року включно. Строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню закінчується 29.11.2018 року.

20.11.2018р. продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців, тобто до 29.12.2018р. та Вишгородським районним судом Київської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 21.12.2018 року.

19.12.2018р. ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 29.09.2018р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні закінчується 21.12.2018р., а закінчити досудове слідство у вказаний строк немає можливості, оскільки на даний час необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, слідчий звернувся до суду із даним клопотанням в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 29.12.2018 року.

У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали та просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 29.12.2018 року мотивуючи свою позицію тим, що наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та можливість перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, на даний час необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначивши, що можливо обрати інший запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не пов`язаний із триманням під вартою, просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи недоведеністю ризиків слідчим.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання слідчим суддею зазначається наступне.
Ухвалою слідчого судді, яка набрала законної сили щодо підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 21 грудня 2018 року.
Стаття 199 КПК України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою, де вказано, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у ст. 5 розділу 1 Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідально до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Також, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, не достатньою мірою обґрунтовані з урахуванням зміненої підозрі ОСОБА_6 ..
У клопотанні про продовження строку тримання під вартою, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 не бажав настання смерті ОСОБА_8 , а допустив злочинну недбалістю, тобто не передбачав можливість настання смерті іншої особи від вчиненого ним діяння.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 не залишав місце події. За таких обставин, ОСОБА_9 не мав на меті переховуватися від органів досудового слідства.
Крім того, з огляду на змінену підозру ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, тобто у вчиненні злочину середньої тяжкості.
Надаючи оцінку викладеному, слідчий суддя вважає, про відсутність ризиків передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.
Ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, спростовується тим, що ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення не мав намірів втікати з місця пригоди. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 має реєстрацією та постійне проживає за місцем події.
Ризик щодо можливого незаконного впливу на свідків та експертів спростовуються тим, що підозрюваний у судовому засіданні підтримав обставини, які викладені у зміненій підозрі. Крім того, усі експертизи у кримінальному провадженні вже провчені та отримані відповідні висновки, а тому підстави для незаконного впливу відсутні.
Ризик щодо можливого перешкоджання кримінальному провадженню, спростовується тим, що, останній співпрацює зі слідством.
Сукупність зазначених обставин, свідчать про наявність необґрунтованості ризиків та необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ..
Враховуючи обставин, які не спростовуються підозрюваним, наявність стійких соціальних зв`язків (постійного, протягом більше двох років, місця проживання), а також ті факти, що підозрюваний не мав на меті переховуватися, співпрацює зі слідством та погоджується з зміненою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, що у своїй сукупності свідчать про не доведеність слідчим наявності обґрунтованих ризиків передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить про недоведеність щодо продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

задоволені клопотання слідчого Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відмовити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 29.12.2018 року.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00 годи до 07.30 години.

Поклавши на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду, а у разі неможливості з`явитись з поважних причин своєчасно повідомити про це слідчого, прокурора, суд;

-не відлучатися з с. Старі Петрівці, Вишгородського району, Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця мешкання або роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородський ВП ГУНП в Київській області.

Ухвала діє до 29.12.2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до вимог статті 395 КПК України.

Слідчий суддя - ОСОБА_1
Порядок та строки оскарження ухвали мені роз`ясненні, її копія мені вручена:

19.12.2018р. _______________ ОСОБА_6 .
Захисник _______________ ОСОБА_5