Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 546/46/18
Провадження № 1-кп/542/23/19
В И Р О К
іменем України

01 квітня 2019 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000388 від 25.10.2017 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, маючого дочку ОСОБА_5 , 2003 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.12.2011 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 198 ч. 1 України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-09.10.2012 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, 186 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.12.2011 року, остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.06.2015 умовно - достроково на не відбутий термін 1 рік 4 місяці 3 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В кінці жовтня 2017 року, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до дачного господарства, розташованого в АДРЕСА_2 . яке належить ОСОБА_6 та яке перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник через вікно до сараю, звідки таємно викрав часник загальною вагою 7 кг., вартістю відповідно до довідки 55 грн. за 1 кг., загальною вартістю 385 грн., який належить ОСОБА_8 , після чого пішов із території господарства, а в подальшому часник продав, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 385 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та суду показав, що він в жовтні 2017 року збираючи металобрухт в лісосмузі, повертаючись до дому, зайшов на подвір`я потерпілого ОСОБА_8 в с.Покровське в Решетилівському районі. При цьому вдома його не виявилось, двері йомі ніхто не відчинив. В сараї же на столі, що розташований біля вікна, він побачив часник, який вирішив викрасти, щоб потім продати. Він підійшов до вікна та рукою достав часник, який переніс до себе додому й пізніше продав, гроші витратив на власні потреби.

В скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначивши, що при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно зі ст. 12 ч. 4 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обвинувачений раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, перебуває на обліку в лікаря нарколога, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та фтизіатра, за місцем проживання характеризується задовільно, має дочку ОСОБА_5 , 2003 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому суд не враховує рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, оскільки повторність вже врахована як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, що відповідає роз`ясненням, що містяться в п.19 постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно з якими, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, незначну суму викраденого майна потерпілого та його об`єм, позицію потерпілого, наявність пом`якшуючої обставини, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Вирок надруковано суддею власноручно і є оригіналом.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного

суду Полтавської області ОСОБА_1