Справа №635/6863/18
Провадження №1-кс/635/2279/2018
УХВАЛА

27 грудня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001573 від 24.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.187 КК України, -

встановив:

25 вересня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001573 від 24.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.187 КК України про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до суду надано клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .
27 грудня 2018 року ОСОБА_4 був затриманий на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року.
27 грудня 2018 року ОСОБА_4 доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 129 від 16.06.2017 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення вказаної військової частини та призначено на посаду старшого навідника гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Так, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в лавах Збройних Сил України згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Проте, в порушення в казаних вимог, військовослужбовець ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.
Встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 22 квітня 2018 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, разом з ОСОБА_8 , проходили біля будівлі АДРЕСА_2 усвідомлюючи, що ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння та розуміючи свою чисельну перевагу, домовившись між собою вчинити на нього напад, з метою заволодіння його майном, та розподілили між собою ролі при вчиненні вказаного злочину. Відповідно до вказаних ролей ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 став здійснювати нагляд за оточуючим середовищем, щоб попередити співучасника злочину про можливу небезпеку та появу свідків. Далі, ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_9 декілька ударів в ділянку обличчя, спричинивши при цьому, згідно висновку експерта № 09-2754/2018 від 21.08.2018 наступні тілесні ушкодження поєднану черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку легкого ступеню з травмою лицьового черепа у вигляді багато уламкових переломів медіальної та нижньої стінок правої орбіти без переходу на основу черепа з наявністю забитої рани в проекції надбрівної дуги, яка загоїлась з утворенням рубця, гематома правої навколоочної ділянки з крововиливом під з`єднувальну оболонку правого ока, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п.2.2.1. а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95 №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) та відкрито заволоділи наступним майном потерпілого: мобільним телефоном «Samsung Galaxy j5», вартістю 2764,30 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №17063 від 16.07.2018, та грошовими коштами у сумі 950 грн.
Таким чином, при вищевказаних обставинах ОСОБА_4 та ОСОБА_8 застосувавши до потерпілого ОСОБА_9 фізичне насильство небезпечне для його здоров`я, відкрито заволоділи його майном, яке звернули на свою користь, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_9 був завданий матеріальний збиток на загальну суму 3714,30 грн.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Крім того, що ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність разом із ОСОБА_8 , 22 квітня 2018 року, близько 02 години 42 хвилин, діючи повторно, за попередньою змовою, після вчинення розбійного нападу, при вищевказаних обставинах скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебував у безпорадному стані, діючи з єдиним умислом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом «Дельта CS», який належить ОСОБА_10 , перебуваючи біля будівлі № 218 по вул. Дніпровській в м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, заволоділи даним транспортним засобом та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 22.04.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.04.2018; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі підозрюваного ОСОБА_9 від 20.06.2018; протоколом опиту підозрюваного ОСОБА_8 від 28.06.2018; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 10.08.2018; висновком судово-медичного експерта №09-2754/2018 від 21.08.2018.
Вході досудового розслідування були виконанні дії спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 03.09.2018 було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення місця знаходження ОСОБА_4 , 03.09.2018 був отриманий рапорт від співробітника Харківського ВП, про те, що ОСОБА_4 відсутній та території Харківського району, Харківської області, а на даний час перебуває нібито в АТО, однак точного місця знаходження не відомо, також в ході допиту матері ОСОБА_4 ОСОБА_11 , яка надала свідчення, що з весни 2018 року її син проходить військову службу на території на території Донецької області, однак точного місця перебування не повідомила.
У кримінальному провадженні №0001573 були виконані всі необхідні слідчі дії, але на цьому етапі слідства місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не встановлено, за місцем його мешкання АДРЕСА_1 . останній після вчинення кримінального правопорушення та дачі пояснення по цьому поводу не проживає. Для встановлення його місця знаходження були проведені певні оперативно-розшукові заходи, в ході яких було встановлено, що ОСОБА_4 покинув своє місце проживання і таким чином переховується від органів досудового розслідування та намагається уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та намагається уникнути кримінальної відповідальності, в даному випадку існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового слідства. У зв`язку з чим органом досудового слідства до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також ОСОБА_4 може чинити тиск на потерпілого у кримінальному провадженні, підозрюваного ОСОБА_8 , які надав органу досудового розслідування зізнавальні показання та свідків у кримінальному провадженні. Отже, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Після повідомлення про підозру ОСОБА_4 самостійно до слідчого або прокурора не з`явився, продовжує перебувати поза місцем постійного проживання.
В обґрунтування вимог свого клопотання слідчим вказано, що враховуючи викладене, інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_4 належної процесуальної поведінки.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже він не переховувався від органів досудового розслідування, оскільки був направлений в зону проведення антитерористичної операції як військовослужбовець військової служби за контрактом.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також заперечував проти клопотання, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки надані до суду докази свідчать про те, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування.
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити, з посиланням саме на обґрунтування викладене у клопотанні.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групи осіб, поєднаним з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до вимог частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у зазначеній статті.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Між тим, відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Оцінюючи наведені в клопотанні слідчого доводи в їх сукупності з доводами прокурора в судовому засіданні, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за контрактом та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , слідчий суддя прийшов до висновку, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування.
Інші перелічені в клопотанні ризики, передбачені пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, на які зокрема в судовому засіданні посилався прокурор, належним чином не вмотивовані та не приведені достатніх на те підстав, з огляду на конкретні обставини справи. Відтак, слідчий суддя не приймає дані ризики до уваги.
Натомість, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ті обставини, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризику передбаченому пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, у зв`язку з чим враховуючи той факт, що негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, підозрюваний проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , має позитивну характеристику за місцем проходження військової служби, є учасником бойових дій, неодноразово був нагороджений за сумлінну службу, має на своєму утриманні малолітню доньку 2012 року народження, має постійне місце реєстрації та проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, слідчий суддя вважає, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі є не обґрунтоване.
В силу вимог частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно частини першої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Оцінивши всі обставини та беручи до уваги, що без застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, а відтак слідчий суддя вважає доведеним, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слід відмовити, тоді як є можливим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбаченні частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись статтею 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001573 від 24.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають прав на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язку до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування, але не більше двох місяців, згідно вимог статті 194 КПК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Ухвалу суду для виконання направити до СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1