Справа № 528/1117/18
№ пров.1-кп/544/31/2019
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
іменем України

21 лютого 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей Лубенської міської ради Полтавської області ОСОБА_3 ,

інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17, м. Пирятин обвинувальний акт із угодою про примирення у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000307 від 25.10.2018, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українеця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, учень 3 курсу групи № 15-ТСВ ПТУ № 53 (с. Войниха Лубенського району Полтавської області), військовозобов`язаного, такого, що рануше до кримінальної відповідальності не притягувався,

якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и в :

25 жовтня 2018 року близько 16 год 20 хв ОСОБА_5 перебуваючи біля приміщення касового залу залізничного вокзалу ст. Гребінка, що за адресою: м. Гребінка Полтавської області, вул. Магістральна, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, посягаючи на суспільні відносини у сфері власності, шляхом злому велосипедного замка, яким велосипед був примкнений до велосипедної стойки, взяв велосипед чоловічого типу чорно-зеленого кольору марки «Водан», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1722 від 12.11.2018 складає 1 000,00 грн, чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_7 на вищезазначену суму та розпорядився ним на власний розсуд.

Між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 29 листопада 2018 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана учиненням обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), відшкодована потерпілому ОСОБА_7 у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 65 КК України сторони узгодили, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 850 гривень.

Потерпілий ОСОБА_7 просив також угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинуваченого не має, майно йому повернуто.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.

Законний представник обвинуваченого та захисник просили затвердити угоду, погодити узгоджену міру покарання вказуючи на те, що обвинувачений отримує стипендію та має заробіток періодично працюючи по найму.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), відповідає змісту обвинувального акта.

Кримінальне правопорушення (злочин), учинене обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При визначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добре характеризується за місцем мешкання та навчання, дані про особу винного, умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив дорослих, рівень його розвитку та інші особливості.

Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, Пирятинський районний центр з питань пробації вважає за можливе перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області та представник служби у справах дітей Лубенської міської ради Полтавської області також висловили свою думку з приводу можливості затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим та обвинуваченим. Крім того додатково зазначили, що обвинувачений має заробіток працюючи по найму, забезпечений усіма необхідними для життя та розвитку умовами, на обліку до вчинення кримінального правопорушення не перебував.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Суд також упевнився, що потерпілий ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Цивільний позов заявлено не було.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведені експертизи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 29 листопада 2018 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 25 жовтня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі: велосипед чоловічого типу чорно-зеленого кольору марки «Водан» який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити останньому як власнику; велосипедний замок з тросу в полімерній обмотці чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Полтавської області повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 , 28 червня 2001 року, в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок 6379, отримувач Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача-37958534, МФО банку - 899998, банк Казначейство України (ЕАП) витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн та витрати за проведення трасологічної експертизи у розмірі 1716 грн, а всього на загальну суму 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім ) гривень, у кримінальному провадженні № 0000307.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1