Справа № 359/8764/18
Провадження № 1-кс/359/2555/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2018 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.260 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури, звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому зазначила, що слідчим відділенням ВП в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному 26.10.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що влітку 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 зустрів невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка запропонувала останньому вступити у склад не передбаченого законами України воєнізованого формування - Казачий Союз «Область Войска Донского», та нести службу на блок-посту № НОМЕР_1 так званого «ДНР» з дислокацією у м. Сніжне Донецької області, в ході чого виявляти осіб, які лояльно відносяться до існуючої державної влади в Україні, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на участь у діяльності не передбаченого законами України воєнізованого формування - КазачийСоюз «Область Войска Донского».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прийняв відповідну пропозицію щодо участі у діяльності не передбаченого законами України воєнізованого формування - Казачий Союз « ОСОБА_5 », що має структуру військового типу, а саме: озброєння, військову атрибутику, єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, і діє на тимчасово окупованій території Донецької області та влітку 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, розпочав участь у діяльності не передбаченого законами України воєнізованого формування - Казачий Союз « ОСОБА_5 », а саме: вступив у його склад, де йому було присвоєно прийняте у вказаному незаконному військовому формуванні відповідне «звання» - «казак», привласнений у порядку, визначеному формуванням, псевдонім (позивний) « ОСОБА_6 ».

Беручи учать у діяльності вказаного не передбаченого законами України воєнізованого формування, ОСОБА_4 , використовуючи видану йому вказаним формуванням вогнепальну зброю, ніс чергування на блок-посту № НОМЕР_1 так званої «ДНР» з дислокацією у м. Сніжне Донецької області та шляхом огляду документів осіб, що його перетинали, виявляв осіб, які лояльно відносяться до існуючої державної влади в України.

Приблизно у 2015 році, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 у зв`язку із отриманим пораненням ноги лікувався у м. Москві Російської Федерації, у зв`язку з чим припинив брати участь у діяльності не передбаченого законами України воєнізованого формування - ОСОБА_7 « ОСОБА_5 », за станом здоров`я, тобто з причин, що не залежали від його волі, після чого, оформивши посвідчення особи на повернення в Україну, отримав від невстановлених осіб 2 білети рейсами «Москва-Мінськ» та «Мінськ-Бориспіль».

26.10.2018 о 10 год. 10 хв. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КГЖ України та 27.10.2018 оголошено про підозру в участі у діяльності не передбаченого законами України воєнізованого формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 260 КК України.

В ході затримання, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України проведено обшук затриманого відповідно до якого виявлено та вилучено: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виданий Сніжнянським MB УМВС України в Донецькій області; посвідчення особи на повернення в Україну серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ланцюжок з металу сріблястого кольору; металеві шіпці марки «FLORNAG MANICURE»; 2 купюри номіналом 100 російських рублів серії bо 9395201, ВЧ 3956384; 1 купюру номіналом 50 російських рублів серії ЯХ 4105849; 2 монети номіналом 1 рубль; 1 монету номіналом 5 рублей; 1 монету номіналом 10 рублей; мобільний телефон чорного кольору марки «Honor» ЕМЕІ: НОМЕР_4 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 .

В судове засідання слідчий слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явилася, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Її неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання слідчого, який беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що для його задоволення підстави відсутні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, вбачається, що слідчим відділенням ВП в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному 26.10.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 260 КК України.

В ході затримання, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, було проведено обшук затриманого ОСОБА_4 , в якого виявлено та вилучено його особисті речі: паспорт громадянина України; посвідчення особи на повернення в Україну; ланцюжок з металу сріблястого кольору; металеві шіпці марки «FLORNAG MANICURE»; 2 купюри номіналом 100 російських рублів; 1 купюру номіналом 50 російських рублів; 2 монети номіналом 1 рубль; 1 монету номіналом 5 рублів; 1 монету номіналом 10 рублів; мобільний телефон.

В поданому клопотанні слідчий слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , обмежившись лише перерахуванням норм Глави 17 КПК України, просить накласти арешт на вилучені особисті речі ОСОБА_4 .

Разом з тим в клопотанні слідчим не доведена необхідність арешту вказаних речей, не зазначено наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, та взагалі не зазначено яке значення вилучені речі мають для даного кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, а слідчим в клопотанні не вказано критеріїв, визначених у статті 98 КПК України, щодо тимчасово вилучених речей, відносно яких слідчий звернулася з клопотанням про арешт.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу та те, що у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а вилученого під час огляду, протягом 48 годин після вилучення.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання про арешт майна надійшло до суду поштою 30.10.2018 року. Згідно експрес-накладної на пошту клопотання подане 29.10.2018 року. Проте особисті речі ОСОБА_4 були тимчасово вилучені 26.10.2018 року (а.с.6-10), тобто клопотання подано слідчим з порушенням передбачених КПК строків .

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.260 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1