УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2019 року

м. Київ
справа № 154/1350/17

провадження № 51-1027ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 березня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року,
встановив:
За вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 березня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) ОСОБА_5 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили (в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Вказаним вироком також ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 305 КК та виправдано його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим.

Волинський апеляційний суд ухвалою від 04 грудня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 змінив, на підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зарахував ОСОБА_5 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 04 грудня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті вирок місцевого суду залишив без змін.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях засудженого складу злочину.
Перевіривши скаргу на предмет порядку дотримання строків касаційного оскарження відповідно до вимог ст. 426 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПКкасаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Ухвала Волинського апеляційного суду була постановлена 04 грудня 2018 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції, на вищевказану ухвалу, для адвоката ОСОБА_4 було 05 березня 2019 року.
Однак адвокат ОСОБА_4 подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, лише 06 березня 2019 року (згідно інформації яка міститься на офіційному сайті Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», за поштовим відправленням 094), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПКстроку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Однак при зверненні до Верховного Суду адвокат ОСОБА_4 не порушував перед судом касаційної інстанції питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки адвокат ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження і не порушив питання про поновлення йому цього строку.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 березня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3