Провадження № 11-сс/824/1303/18 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2018,

в с т а н о в и л а:
Заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківськогорайонного суду м. Києва із скаргою щодо не розгляду клопотання по ухвалі № 761/34304/18 про скасування постанови слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_7 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000127.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2018 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявником було подано скаргу на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, однак в чому саме полягає бездіяльність в скарзі зазначено не було. Зауважив, що подана скарга написана рукописним способом, текст якої не читається, що позбавляє суд можливості пересвідчитись, що рішення, дії чи бездіяльність підлягають оскарженню, а тому суд був позбавлений можливості розглянути скаргу по суті. Указав, що зі змісту скарги не вбачається, що вчинена бездіяльність відносить до таких, що визначені ст. 303 КПК України та які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. На підставі викладеного прийшов до висновку, що існують підстави, передбачені ч.4 ст. 304 КПК України, для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу. В обґрунтування вимог своєї скарги вказав, що після того, як відбувся авторозподіл його скарги, та він дізнався, що вона потрапила до слідчого судді ОСОБА_1 , ним було заявлено відвід останній, зв`язку з недовірою. Однак, слідчий суддя ОСОБА_1 , розглянула його скаргу 16.10.2018, не дочекавшись розгляду заяви про її відвід слідчим суддею ОСОБА_8 , що на думку апелянта, є грубим порушення вимог КПК України, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, думку заявника, який подану апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали скарги та матеріали, додані до апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справ судом апеляційної інстанції. Визначення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону дане у ч.1 ст.412 КПК України. Відповідно до цієї норми закону істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. До істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які безумовно тягнуть скасування судового рішення закон відносить розгляд справи незаконним складом суду (п.2 ч.2 ст. 412 КПК України).

Колегією суддів встановлено, що на розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України. 16.10.2018 року о 09.00 до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 . Не дивлячись на наявність цієї заяви, за відсутності рішення компетентного судді про задоволення чи відмову у задоволенні цієї заяви про відвід, слідчий суддя ОСОБА_1 16 жовтня 2018 року ухвалила рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України.

Колегія суддів зважає на те, що інститут відводу є однією із гарантій забезпечення справедливого судового розгляду незалежним і безстороннім судом. При цьому колегія суддів враховує те, що справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом складає основу права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Для забезпечення виконання вимог Конвенції щодо незалежного і безстороннього суду законодавцем визначені як підстави, за наявності яких суддя не може приймати участь у розгляду конкретного провадження, так і процедура розгляду заяви про відвід. Імперативна вимога про те, що заява про відвід може бути вирішена лише судовим рішенням ч. 3 ст.81 КПК України, із урахуванням положень ст. 129 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, у поєднанні із положеннями 6 Глави 3 КПК України в частині підстав для відводу судді та порядку розгляду заяви про відвід, дають підстави стверджувати те, що при наявності заяви про відвід суд, суддя чи слідчий суддя позбавлені можливості продовжувати судовий розгляд до вирішення заяви про відвід компетентною особою (суддею чи судом) в порядку, передбаченому законом, а саме ст. 81КПК України. Наведене дає підстави стверджувати те, що розгляд справи (провадження) судом, суддею чи слідчим суддею за наявності не розглянутої заяви про відвід, необхідно розцінювати як розгляд справи незаконним складом суду, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.2 ст. 412 КПК України.

Ухвалення 16.10.2018 року слідчим суддею ОСОБА_1 рішення по скарзі ОСОБА_6 за наявності нерозглянутої заяви про її відвід указує на ухвалення цього рішення незаконним складом суду. При цьому, на думку колегії суддів, не має правового значення та обставина чи знала слідчий суддя ОСОБА_1 про наявність заяви про її відвід, оскільки вимога про розгляд такої заяви компетентним судом/суддею, відповідно до встановленої процедури носить імперативний характер, до ухвалення такого рішення зазначеними суб`єктами слідчий суддя позбавлений можливості розглядати відповідну скаргу у будь-якому разі. Несвоєчасне повідомлення слідчого судді ОСОБА_1 про наявність заяви про її відвід може свідчити про неналежну організацію роботи відповідних структур суду, та не виключає необхідності визнавання не законним ухваленого за цих умов рішення.

На думку колегії суддів не має правового значення той факт, що в подальшому ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні заяви про відвід, оскільки для вирішення питання про законність ухвали слідчого судді від 16.10.2018 року враховується правовий статус слідчого судді саме на момент винесення відповідної ухвали. Цей правовий статус перешкоджав слідчому судді ухвалити відповідне судове рішення, у зв`язку із чим це рішення є таким, яке ухвалене із порушенням вимог закону.

За наведених обставин ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. У зв`язку із тим, що слідчим суддею рішення по скарзі ОСОБА_6 по суті не ухвалювалось, це перешкоджає суду апеляційної інстанції прийняти нове рішення по цій скарзі. Із урахуванням викладеного та враховуючи вимоги п.2 ч.2 ст. 421 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне повернути скаргу ОСОБА_6 до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 306-307 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України повернути до Шевченківського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. ст. 306-307 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4