У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000304 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.06.2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10.08.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 08.11.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївській області за ч. 2 ст. 263, 71 КК України на 2 років позбавлення волі, 19.03.2015 року умовно-достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутий строк 11 місяців 12 днів,
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник вказує, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм видом та розміром є явно несправедливим та суворим.

Захисник зазначає, що місцевим судом при призначенні покарання не достатньо врахував наявність пом`якшуючих покарання обставини, а саме повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння слідству, тяжкі умови життя ОСОБА_6 , в яких він перебував з дитинства.

Також зазначає, що потерпіла ОСОБА_8 просила суд призначити покарання для його підзахисного, яке не пов`язане з позбавленням волі, так як він повністю відшкодував їй завдану матеріальну та моральну шкоду, вибачився перед нею.

Крім того, ОСОБА_6 після скоєння злочину влаштувався неофіційно на роботу. Допомагає своєму сусіду ОСОБА_9 , який прихистив його, по господарству.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що в період часу з 29.01.2018 року по 14.02.2018 року, в нічний час, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою таємного викрадення чужого майна проникли на прилеглу до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , територію де, шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до будинку, з якого викрали водяний насос «Ворскла, монітор «Asus MB 17», кімнатну телевізійну антену з підсилювачем, телевізор «Panasonic».
Після цього, ОСОБА_6 та невстановлена особа, перенесли викрадене майно до місця мешкання невстановленої особи, а в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, а отримані в результаті скоєння злочину грошові кошти витратили на власні потреби.
В результаті таємного викрадення майна, потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальний збиток на загальну суму 1080 грн 20 коп.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені цього злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України є вірною і апелянтом не оспорюється.

Що стосується покарання призначеного ОСОБА_6 , то апеляційний суд дійшов наступного.

Посилання апелянта на те, що судом при призначенні покарання не були в достатній мірі враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 неофіційно влаштувався на роботу, тяжкі умови життя, його щире каяття та сприяння слідству, а також обставини відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд не дотримався вимог ст.65-67 КК України і не в достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Так з матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю визнав та щиро розкаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.56-57).

Також, відповідно довідки-характеристики ДОП Вознесенської ВПРУНП від 07.05.2018 року ОСОБА_6 характеризується посередньо, громадський порядок не порушував, в зловживанні спиртними напоями помічений не був.

Крім того, відповідно до розписки потерпілої (а.п.52), остання претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована ним в повному обсязі. Також, вона надала до суду заяву, що вона не бажає, щоб ОСОБА_6 позбавляли волі (а.с.78).

Таким чином, як слідує з вироку, при призначенні покарання судом було взято до уваги лише те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, характеризується посередньо, щиро розкаявся, активно сприяв слідству.

Дані по те, що ОСОБА_6 хоча і неофіційно, але працевлаштувався, відшкодував потерпілій шкоду у повному обсязі, його молодий вік, відсутність життєвого досвіду та складні життєві обставини, судом залишені поза увагою.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.8 постанови "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 23.10.2003 року № 7 призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за такий злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Тому, з урахуванням викладеного, даних про особу обвинуваченого, його характеристики, приймаючи також до уваги визнання вини ОСОБА_6 та його щире каяття, відшкодування в повному обсязі потерпілій матеріальної та моральної шкоди, апеляційний суд вважає, що обвинуваченому можливо пом`якшити покарання, призначивши його нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за такий злочин, із застосуванням вимог ст. 69 КК України.

Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи захисника про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Між тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, через невеликий проміжок часу після останнього відбуття покарання знову вчинив корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких, постійної та офіційної роботи не має, характеризується посередньо.

Зазначені обставини свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі є неможливим.

З урахуванням викладеного, оскаржуваний вирок підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст. 409, п.2 ч.1 ст.413 КПК України, з призначенням обвинуваченому більш м`якого покарання ніж передбачено законом за такий злочин.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419, 424, 426 532 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.06.2018 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі.

В іншій частині зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Головуючий:

Судді: