г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2095/18
Номер провадження 1-кп/213/71/19
У Х В А Л А

12 березня 2019 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі обвинувального акта у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000433 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Прокурор вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_5 даного запобіжного заходу на час розгляду кримінального провадження не відпали, оскільки, знаходячись на свободі, обвинувачений може чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні.

Захисник покладався на розсуд суду, зазначивши, що сторона захисту не чинить тиску на свідків, потерпілу, при цьому зазначив, що дійсно ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, а за місцем реєстрації не мешкає.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу, при цьому виходить із наступного.
Так, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.04.2018 обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було вподальшому неодноразово продовжено.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити

кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, судом допитана лише частина свідків, а отже, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності, продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Окрім того, суд враховує інші обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема відсутність у ОСОБА_5 постійного місця мешкання, яке має юридичну адресу, та яке можливо чітко визначити та ідентифікувати. Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_5 на момент затримання мешкав в будівлі на господарському дворі СТ «Мічуринець». Однак, його проживання там не зареєстроване і пов`язане з працевлаштуванням у даному садівничому товаристві. Отже, у разі припинення трудових відносин з СТ «Мічуринець», встановити місце проживання ОСОБА_5 буде ускладнено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого домашнього арешту.

Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Отже, оцінюючи у сукупності обставини, визначені ст.178 КПК України, враховуючи, що підстави, за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наразі не втратили своєї актуальності, а більш м`які запобіжні заходи не будуть забезпечувати дієвість кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, по 10 травня 2019 року включно.

Головуючий суддя ОСОБА_1