Справа № 404/51/19
Номер провадження 1-кп/404/16/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0009221 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності:

*27.12.2000 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.140, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням додаткових заходів лікування від наркоманії. 20.10.2003 року звільнений по відбуттю строку покарання;

*03.12.2004 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

*10.04.2009 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

*17.03.2016 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (відповідно до ст.89 КК України судимість погашена та не враховується судом);

*26.12.2018 року вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував у приміщенні 3-го корпусу диспансерно-поліклінічного відділення Обласного дермато-венерологічного диспансеру Управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації по вул. Комарова, 1 у м. Кропивницькому, де біля аптечного пункту побачив ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку, біля якої на лавці знаходилася належна їй жіноча сумка. Розуміючи, що в зазначеній сумці можуть бути цінні речі, у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи вказаний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою наживи, розуміючи, що його протиправні дії помітні для сторонніх осіб, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та відкрито викрав належну останній жіночу сумку, чорного кольору, виготовлену із замінника шкіри, яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, у якій знаходилися: гаманець чорного кольору, виготовлений із замінника шкіри, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, мобільний телефон «Nomi і 177M» вартістю 303 грн. 33 коп., грошові кошти в сумі 470 грн., паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення та реєстраційний номер облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, ігноруючи вимоги потерпілої про повернення належного їй майна, попрямував до виходу з вказаного приміщення.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального

правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 773 грн. 33 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 01.11.2018 року близько 09 год. у приміщенні 3-го корпусу Обласного дермато-венерологічного диспансеру по вул.Комарова, 1 у м.Кропивницькому відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_5 з лавки сумку, в якій знаходився мобільний телефон, документи, гаманець та грошові кошти в розмірі 470 грн., після чого, незважаючи на викрики потерпілої, залишив місце події та розпорядився викраденим. Він повністю підтверджує усі обставини вчинення злочину, вказані у висунутому йому обвинуваченні, його час, місце, спосіб, найменування та вартість викраденого, вказує, що розкаюється у вчиненому, обіцяє виправитись та повністю відшкодував збитки потерпілій у розмірі 1500 грн.

Крім повного визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його вина доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до яких 01.11.2018 року близько 09 год. вона знаходилася у приміщенні 3-го корпусу Обласного дермато-венерологічного диспансеру по вул.Комарова, 1 у м.Кропивницькому. Перебуваючи біля роздягальні та аптечного пункту, вона залишивши сумку на лавці, одягала свого чоловіка у верхній одяг. У цей час вона помітила підозрілого незнайомого чоловіка, яким є обвинувачений ОСОБА_3 , який зайшов до приміщення диспансеру та почав усіх оглядати. Повернувшись до останнього спиною, вона відчула легкий поштовх, після чого побачила як ОСОБА_3 схопив її сумку, в якій знаходилися документи, мобільний телефон, ключі, гаманець і грошові кошти у розмірі не менше 470 грн., та швидко побіг до виходу. Вона почала кричати йому вслід та вимагати повернення сумки, але почувши її викрики, не звертаючи на неї уваги, він залишив місце події. Вона підтверджує усі обставини вчинення злочину, вказані у висунутому ОСОБА_3 обвинуваченні, а також погодилася з кількістю та найменуванням викраденого;

- заявою ОСОБА_5 від 01.11.2018 року про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка 01.11.2018 року близько 09 год. відкрито викрала її сумку (т.1 а.п.21);

- протоколом огляду місця події від 01.11.2018 року із фототаблицею, під час якого встановлено місце вчинення злочину та проведено огляд території і приміщення корпусу №3 диспансерно-поліклінічного відділення Обласного дермато-венерологічного диспансеру Управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації по вул.Комарова, 1 у м.Кропивницькому (т.1 а.п.22-24);

- завіреними копіями виписки з медичної картки, упакування та чеку на придбання мобільного телефону, залученими за заявою потерпілої ОСОБА_5 , які визнані речовими доказами, оглянуті згідно з протоколом від 23.11.2018 року, підтверджують обставини перебування потерпілої у закладі охорони здоров`я та найменування і належність їй викраденого у неї мобільного телефону (т.1 а.п.40, 43-50);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 01.11.2018 року відкрито викрала в неї жіночу сумку (т.1 а.п.51-52);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.11.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка вибігла з жіночою сумкою з корпусу №3 диспансерно-поліклінічного відділення Обласного дермато-венерологічного диспансеру та побігла в сторону воріт (т.1 а.п.54-55);

- висновком експерта №953 від 18.12.2018 року, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону «Nomi і 177 M» у технічно справному стані станом цін на 01.11.2018 року складає 303 грн. 33 коп. (т.1 а.п.62-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 із застосуванням відеозапису, згідно з яким він відтворив обставини вчиненого ним грабежу, які відповідають висунутому обвинуваченню, зазначивши про те, що знаходячись у приміщенні корпусу №3 диспансерно-поліклінічного відділення Обласного дермато-венерологічного диспансеру відкрито викрав у потерпілої сумку та не відреагував на її зауваження про повернення майна (т.1 а.п.91-93).

Аналізуючи наведені зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів та не оспорюється сторонами, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, не працює, не одружений, знаходився на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 1999 року, знятий з обліку в 2008 році у зв`язку з переїздом (т.1 а.п.104), в 2017 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок поєднаного вживання наркотичних та інших психоактивних речовин (т.1 а.п.106), осудний (т.1 а.п.70-72), має низку тяжких хронічних захворювань (т.2 а.п.27), раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність тяжких хронічних захворювань та добровільне відшкодування завданих збитків, що у судовому засіданні підтвердила потерпіла.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до досудової доповіді представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_3 має дуже високі ризики повторного вчинення кримінального правопорушення, високі ризики небезпеки для суспільства, його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливе в умовах цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який з корисливих мотивів вчинив умисний тяжкий злочин, раніше судимий за аналогічні злочини, офіційною працею не займається, не одружений, вчинив злочин стосовно особи похилого віку у приміщенні лікувального закладу, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з його реальним відбуванням в умовах ізоляції від суспільства в межах передбаченої санкції ч.2 ст.186 КК України та взявши до уваги всі обставини, які пом`якшують покарання, призначає покарання на мінімальний строк.

Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України при призначенні ОСОБА_3 покарання не встановлені, зважаючи на наявність обтяжуючої обставини, відсутність в обвинуваченого стійких позитивних соціальних зв`язків та відомості про його непогашені судимості, які вказують на те, що обвинувачений раніше вчиняв аналогічні тяжкі умисні корисливі злочини, за що відбував покарання, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він вчергове вчинив злочин проти власності.

При цьому, ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Кіровограда від 26.12.2018 року, яким він засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Тому, зважаючи на роз`яснення у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», застосування положень ч.4 ст.70 КК України у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року (справа №148/81/17), суд згідно з ч.4 ст.70 КК України вважає, що цей вирок та вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.12.2018 року мають виконуватись самостійно.

Оскільки судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду і ухилення від правосуддя неможливе у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою. Відтак, зважаючи на висловлені прокурором в судових дебатах доводи з вказаного питання, які не спростовані стороною захисту, до набрання вироком законної сили суд застосовує до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26.12.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановлення іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, - виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, негайно взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15 лютого 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 572 грн.

Залучені як речові докази ксерокопії документів (т.1 а.п.43-47, 49-50) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1